Справа № 161/18023/26 
Провадження № 1-кп/161/1486/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2026 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026030580001409 від 17 серпня 2026 року про обвинувачення  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з повною вищою освітою, педагога організатора КЗ ЗСО «Луцький ліцей №15 Луцької міської ради», одруженого, на утриманні перебуває неповнолітня донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 27, ч.4 ст. 191, ч. 1 ст. 369-2 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , в один із днів наприкінці лютого 2026 року діючи умисно, перебуваючи в приміщенні офісу за адресою: місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 14-А, надав ОСОБА_2, досудове розслідування відносно якої здійснюється в окремому провадженні, неправомірну вигоду у розмірі 2000 доларів США, за вплив на прийняття директором КЗ ЗСО «Луцький ліцей №15 Луцької міської ради» ОСОБА_1, досудове розслідування відносно якої здійснюється в окремому провадженні, рішення щодо працевлаштування ОСОБА_3 до КЗ ЗСО «Луцький ліцей №15 Луцької міської ради».
Крім цього, він же, в один із днів наприкінці лютого 2026 року, діючи умисно, сприяючи у реалізації злочинного умислу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, досудове розслідування відносно яких здійснюється в окремому провадженні, з метою пособництва останнім у заволодінні чужим майном, перебуваючи у приміщенні офісу за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно знаючи, що будь яких обов`язків як педагогічний працівник він виконувати не буде, надав ОСОБА_2 копії документів, зокрема паспорту громадянина України, диплому про освіту, трудову книжку, документи щодо проходження медичного огляду, банківську картку № НОМЕР_1 з кодом доступом до неї, та на яку у подальшому нараховувалася заробітна плата від КЗ ЗСО «Луцький ліцей №15 Луцької міської ради»), а також написав заяву про прийняття на посаду педагога організатора КЗ ЗСО «Луцький ліцей №15 Луцької міської ради».
Наказом директора КЗ ЗСО «Луцький ліцей №15 Луцької міської ради» ОСОБА_1 №09-к/тр від 27.02.2026, ОСОБА_3 призначено на посаду педагога організатора з 02.03.2026 з повним тижневим навантаженням.
У подальшому, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, досудове розслідування відносно яких здійснюється в окремому провадженні, усвідомлюючи відсутність фактичного виконання ОСОБА_3 обов`язків педагога організатора КЗ ЗСО «Луцький ліцей №15 Луцької міської ради», забезпечували документальне оформлення його нібито трудової діяльності, зокрема вносили до службової документації завідомо недостовірні відомості щодо виконання ОСОБА_3 посадових обов`язків, що стало підставою для внесення відповідних неправдивих відомостей до табелів обліку робочого часу, у результаті чого ОСОБА_3 в період часу з 02.03.2026 по 30.04.2026 безпідставно нараховано та виплачено заробітну плату, премії та інші передбачені виплати на загальну суму 35744,89 грн.
Отже, ОСОБА_3 шляхом надання засобів сприяв службовим особам та працівникам КЗ ЗСО «Луцький ліцей №15 Луцької міської ради» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, досудове розслідування відносно яких здійснюється в окремому провадженні, у заволодінні бюджетними коштами, які виділені на оплату праці працівників КЗ ЗСО «Луцький ліцей №15 Луцької міської ради», чим завдано шкоди державним інтересам в загальному розмірі 35744,89 грн.,
Органом досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 369-2 КК України, які виразились у наданні неправомірної вигоди особі, яка обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України, які виразились в пособництві у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану.
21 серпня 2026 року під час досудового розслідування між прокурором у кримінальному провадженні – прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якої, останній беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 369-2 КК України та не заперечує обставин вчинення інкримінованих йому злочинів, що викладені в підозрі та обвинувальному акті, а також сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, враховується, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні малолітню дитину, здійснив добровільні пожертви у розмірі 78 тис. грн на потреби військової частини НОМЕР_2 , добровільно відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки на загальну суму 35744,89 гривень, за місцем проживання характеризується позитивно, тобто має міцні соціальні зв`язки, інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра та за допомогою до них не звертався, а також те, що останній повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, на стадії досудового розслідування ОСОБА_3 надав викривальні покази щодо обставин вчинення службовими особами та працівниками КЗ ЗСО «Луцький ліцей №15 Луцької міської ради», досудове розслідування відносно яких здійснюється в окремому провадженні, кримінального правопорушення, пов`язаного із привласненням бюджетних коштів, призначених для виплат заробітної плати працівникам вказаного навчального закладу, а також зобов`язується у подальшому співпрацювати зі стороною обвинувачення, шляхом надання показів, у тому числі, в ході судового розгляду кримінальних проваджень, щодо відомих йому обставин скоєння вищевказаного злочину, що є умовою укладення угоди про визнання винуватості.
При цьому, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 узгодженого покарання, за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 369-2 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати у державних та комунальних підприємствах, установах, організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків на строк 3 роки. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначення остаточної міри покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати у державних та комунальних підприємствах, установах, організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків на строк 3 роки. На підставі ч. 2 ст. 75 КК України погоджено звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. 
Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства та потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Суд приймає до уваги надану письмову згоду представником потерпілого ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 .
Прокурор, обвинувачений та його захисник, представник потерпілого в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. 
Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 , його захиснику та прокурору наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості, дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 369-2 КК України та повністю підтвердив обставини їх вчинення. У вчиненому щиро розкаявся та погоджувався на призначення узгодженого покарання за угодою про визнання винуватості.
У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369-2 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України, до категорії тяжкого злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не вбачає.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому, захиснику та прокурору правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним і призначення обвинуваченому узгодженого покарання.
Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 серпня 2026 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026030580001409 від 17 серпня 2026 року про обвинувачення  ОСОБА_3  у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 369-2 КК України, між прокурором у кримінальному провадженні – прокурором Луцької окружної прокуратури     ОСОБА_8  та  ОСОБА_3 .
Визнати винним  ОСОБА_3  у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 369-2 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 369-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; 
за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати у державних та комунальних підприємствах, установах, організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно  ОСОБА_3  до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати у державних та комунальних підприємствах, установах, організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, представнику потерпілого та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайоного суду ОСОБА_1