ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 922/1240/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. (головуючий), судді Васьковського О.В., судді Пєскова В.Г.,
за участі секретаря судового засідання Громак В.О.,
учасники справи:
боржник - фізична особа-підприємець Топчій Ольга Миколаївна,
представник боржника - не з`явився,
керуючий реструктуризацією арбітражний керуючий Онищенко Костянтин Сергійович - не з`явився,
кредитор - Головне управління Державної податкової служби у Харківській області,
представник кредитора - Зонов С.О., в порядку самопредставництва (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua),

розглянув у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua) касаційну скаргу
Головного управління Державної податкової служби у Харківській області
на ухвалу Господарського суду Харківської області
від 30.10.2025
у складі судді: Міньковського С.В.
та постанову Східного апеляційного господарського суду
від 15.04.2026
у складі колегії суддів: Тихого П.В. (головуючий), Плахова О.В., Шутенко І.А.,
у справі за заявою
Фізичної особи-підприємця Топчій Ольги Миколаївни
про неплатоспроможність
ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст руху справи

1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.05.2025 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Топчій О.М., введено процедуру реструктуризації, призначено керуючий реструктуризацією арбітражного керуючого Онищенка К.С., здійснено публікацію оголошення про відкриття провадження у праві на офіційному веб-сайті Судової влади України, призначено попереднє засідання суду на 22.07.2025.

2. Ухвалою місцевого господарського суду від 05.08.2025 визнано наступний розмір грошових вимог кредиторів:
гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на суму 9 800 000,00 грн (друга черга) та 6056,00 грн (позачергово) судового збору;
гр. ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на суму 8 000 000,00 грн (друга черга) та 6056,00 грн (позачергово) судового збору;
ГУ ДПС у Харківській області на суму 11 766 342,97 грн, з яких 7 701 198,17грн (друга черга) та 4 065 144,80 грн (третя черга), а також 4844,80 грн витрат зі сплати судового збору (позачергово).

3. 22.08.2025 до суду першої інстанції від керуючого реструктуризацією Онищенка К.С. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи протоколу зборів кредиторів та план реструктуризації боргів боржника у справі №922/1240/25, в якому просить суд затвердити план реструктуризації боргів боржника ОСОБА_3 .

4. Також 22.08.2025 від керуючого реструктуризацією Онищенка К.С. надійшло клопотання, в якому він просить суд відповідно до приписів ч. 2 статті 125 Кодексу України з процедур банкрутства визнати вимоги ГУ ДПС у Харківській області безнадійними та списати їх в процедурі реструктуризації боргів боржника.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

5. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 у справі №922/1240/25, зокрема, постановлено:

1. Клопотання керуючого реструктуризацією Онищенко К.С. про затвердження плану реструктуризації боргів фізичної особи-підприємця Топчій О.М. у справі №922/1240/25 задовольнити;

2. Податковий борг фізичної особи ОСОБА_3 перед ГУ ДПС у Харківській області в сумі 11 766 342,97 грн., з яких 7 701 198,17 грн. (основне зобов`язання) та 4 065 144,80 грн. (штрафні санкції та пеня) визнати безнадійним і таким, що підлягає списанню;

3. Затвердити план реструктуризації боргів боржника фізичної особи-підприємця Топчій Ольги Миколаївни, РНОКПП НОМЕР_3 , погоджений боржником та схвалений рішенням зборів кредиторів від 20.08.2025, який передбачає строк виконання 60 місяців з дня затвердження його судом, а саме до 30.10.2030 року;

4. З дня затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника вимоги, включені до такого плану, можуть бути задоволені лише у порядку і спосіб, визначені в плані реструктуризації боргів боржника.

Загальна сума виплат кредиторам, що підлягає виплаті позачергово складає 16 956,80 грн., з якої: 6 056,00 грн. - Афанасову І.І., 6 056,00 грн. - Тихоненко Т.П., 4 844,80 грн. - ГУ ДПС у Харківській області.

6. Суд першої інстанції дійшов висновку, що податковий борг виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи-підприємця Топчій О.М., такий борг фізичної особи ОСОБА_3 перед ГУ ДПС у Харківській області в сумі 11 766 342,97 грн, з яких 7701198,17грн (основне зобов`язання) та 4065144,80 грн (штрафні санкції та пеня), в силу імперативних приписів КУзПБ визнано судом безнадійним і таким, що підлягає списанню.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

7. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області залишено без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 у справі №922/1240/25 в частині, якою визнано податковий борг фізичної особи ОСОБА_3 перед ГУ ДПС у Харківській області в сумі 11 766 342,97 грн., з яких 7 701 198,17 грн. (основне зобов`язання) та 4 065 144,80 грн. (штрафні санкції та пеня) безнадійним і таким, що підлягає списанню, залишено без змін.

8. Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, апеляційний господарський суд вказав на те, що визнання безнадійним та списання у процедурі реструктуризації боргів боржника податкового боргу, що виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника, є передбаченим законом способом захисту інтересів фізичної особи.
Суд звертає увагу, що згідно з п. 1.3. ст. 1 Податкового кодексу України, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Кодексом України з процедур банкрутства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. Головне управління ДПС у Харківській області звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 у справі № 922/1240/25, з вимогою скасувати оскаржені рішення в частині визнання податкового боргу ФОП Топчій О.М. в сумі 11 766 342,97 грн безнадійним і таким, що підлягає списанню; направити справу № 922/1240/25 до Господарського суду Харківської області для нового розгляду.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 922/1240/25 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.05.2026.

11. Ухвалою Верховного Суду від 25.05.2026 касаційну скаргу залишено без руху, надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

12. 29.05.2026 від заявника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, разом з обґрунтування підстав касаційного оскарження.

13. Ухвалою Верховного Суду від 16.06.2026 відкрито касаційне провадження у справі № 922/1240/25 за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2026.
Датою судового засідання визначено 07.07.2026, про що повідомлено всіх учасників справи.

14. У зв`язку з відпусткою судді Огородніка К.М. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №922/1240/25 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Васьковський О.В., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2026.

15. Ухвалою Верховного Суду від 02.07.2026 постановлено проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.
16. 06.07.2026 до Верховного Суду від арбітражного керуючого Онищенка К.С. надійшов відзив на касаційну скаргу, з запереченнями проти вимог та доводів скаржника. 
17. Представник ГУ ДПС у Харківській області в засіданні суду 07.07.2026 (в режимі відеоконференції) повністю підтримав вимоги касаційної скарги за доводами викладеними в ній. Просив Суд ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 у справі № 922/1240/25 скасувати в частині визнання податкового боргу ФОП Топчій О.М. в сумі 11 766 342,97 грн безнадійним і таким, що підлягає списанню; направити справу № 922/1240/25 до Господарського суду Харківської області для нового розгляду.

18. Інші учасники провадження у справі у судове засідання повноважених представників не направили.
Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином.
Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились. 

19. Верховний Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (07.07.2026) від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 07.07.2026. Були відсутні і ніші обставини, що унеможливлювали розгляд справи у судовому засіданні 07.07.2026.

20. Враховуючи положення Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX), Указу Президента України від 27.04.2026 № 342/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 28.04.2026 №4857-IX), Верховний Суд розглядає справу № 922/1240/25 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника
(ГУ ДПС у Харківській області)

21. В обґрунтування підстав касаційного оскарження заявник, посилаючись на положення пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, зазначає про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду викладених у постанові від 02.12.2025 у справі № 908/673/24 щодо застосування статті 102 Податкового кодексу України та статті 125 Кодексу України з процедур банкрутства.
КУзПБ.

Доводи арбітражного керуючого
(Онищенко К.С.)

22. Арбітражний керуючий доводить:

22.1. На засіданні комітету кредиторів 20.08.2025 був присутній представник ГУ ДПС у Харківській області. Порядком денним зборів кредиторів було визначено: 1) Розгляд питання щодо визнання вимог ГУ ДПС у Харківській області, відповідно до частини другої статті 125 КУзПБ, безнадійним та списання у процедурі реструктуризації боргів боржника ОСОБА_3 ; 2) Розгляд звіту про перевірку декларацій у справі про банкрутство фізичної особи ОСОБА_3 ; 3) Погодження плану реструктуризації боргів по справі №922/1240/25.

22.2. За результатами розгляду питань порядку денного, кредиторами більшістю голосів було прийнято рішення визнати безнадійним та списати податковий борг; прийняти звіт про перевірку декларацій боржника до відому та затвердити його; погодити план реструктуризації боргів боржника. Представник ГУ ДПС у Харківській області утримався від голосування. "Проти" - не було.

22.3. Жодних заперечень щодо затвердження плану реструктуризації боргів боржника, яким, зокрема, визнано списання податкового боргу, на адресу арбітражного керуючого та господарського суду не надходило. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

23. Відповідно до вимог статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

24. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

25. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

26. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

27. Враховуючи межі перегляду у касаційному порядку судових рішень, вимоги та доводи касаційної скарги, предметом перегляду у цьому касаційному провадженні є ухвала Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 та постанова Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 у справі № 922/1240/25 в частині визнання податкового боргу ФОП Топчій О.М. в сумі 11 766 342,97 грн безнадійним і таким, що підлягає списанню.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій 
28. Із введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства (далі- КУзПБ) запроваджено новий правовий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, та є відмінним (наділеним особливостями) за метою і механізмом реалізації від інституту банкрутства юридичних осіб.
29. Неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом (стаття 1 КУзПБ).

30. З пояснювальної записки до проекту КУзПБ вбачається, що метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації та потребують допомоги з боку держави.

31. Тому призначенням цих норм законодавець визначив забезпечення допомоги чесним боржникам шляхом передусім реструктуризації їх боргів, а у разі неможливості у майбутньому погасити борги - заслужити їх списання.

32. З огляду на виключне право лише боржника - фізичної особи на ініціювання справи про свою неплатоспроможність (стаття 116 КУзПБ) Верховний Суд зауважує, що цим Кодексом запроваджено "добровільне банкрутство" боржника - фізичної особи, що є правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації боргів, їх часткового чи повного прощення (списання), за результатом чого отримати звільнення від боргів і відновити свою платоспроможність.

33. Така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

34. Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №910/6639/20 зауважив, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

35. Відповідно до норм КУзПБ кожна судова процедура у справі про банкрутство (неплатоспроможність) має своє завдання та мету, а їх запровадження має здійснюватися із дотриманням правил (наявності визначених КУзПБ для цього умов) переходу від однієї судової процедури до наступної.

36. Предметом судового розгляду у цій справі постало питання щодо визнання безнадійним та списання відповідно до частини другої статті 125 КУзПБ податкового боргу боржника.

37. Відповідно до статті 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

38. З моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом (пункт 1 частини першої статті 120 КУзПБ). 

39. Подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб (частина 1 статті 122 КУзПБ).

40. Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема статтями 45, 46, 47 КУзПБ.

41. Порядок набуття кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство визначено в статті 45 КУзПБ, згідно з частиною першою якої конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

42. Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 14.06.2023 у справі № 904/5743/20 дійшов висновку про те, що з огляду на положення статей 45 - 47 КУзПБ податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з документами, які ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу.

43. Розгляд та визнання грошових вимог податкових органів у процедурах банкрутства здійснюється судами з врахуванням особливостей виникнення (припинення) податкових зобов`язань боржника згідно з вимогами ПК України, які є спеціальними нормами права, що регулюють ці питання, якщо такі зобов`язання виникли і існували до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство.

44. Порядок виникнення грошових зобов`язань щодо сплати податків та зборів визначений ПК України, положеннями пунктів 1.1. та 1.3 статті 1 якого унормовано, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Однак, питання погашення податкового боргу з осіб, на яких поширюються процедури, визначені КУзПБ, регулюються цим Кодексом.

45. Так, як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою суду від 05.08.2025, зокрема, визнано розмір грошових вимог ГУ ДПС у Харківській області на суму 11 766 342,97 грн, з яких 7 701 198,17грн (друга черга) та 4 065 144,80 грн (третя черга), а також 4844,80 грн витрат зі сплати судового збору (позачергово).
При цьому, суд першої інстанції вказав на те, що частина заявлених податковим органом кредиторських вимог підтверджена рішеннями судів.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 у справі № 520/12804/19 позов Головного управління ДПС у Харківській області до фізичної особи-підприємця Топчій О.М. про стягнення податкового боргу у розмірі 4 302 697,79 грн.
За рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 у справі № 520/25735/23 узгодженим є податковий борг у сумі 6 039 082,29 гривень (основний платіж - 4827729,83 гривень, штрафні санкції - 1211352,46 гривень).

46. Аналіз частини першої, третьої статті 125 КУзПБ дає підстави для висновку про те, що Кодексом визначено перелік боргів, які не підлягають реструктуризації і повне погашення яких є імперативною умовою для затвердження господарським судом плану реструктуризації.

47. Так, у силу статті 125 КУзПБ не підлягають реструктуризації борги боржника, зокрема, щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та щодо сплати інших обов`язкових платежів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. План реструктуризації боргів боржника затверджується господарським судом лише після повного погашення боргів боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та щодо сплати інших обов`язкових платежів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, якщо така заборгованість існує.

48. Проте, суди попередніх інстанцій наведеного не врахували та не дослідили структуру податкового боргу, що заявлений податковим органом як кредиторські вимоги.

49. Частиною другою статті 125 КУзПБ визначено наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника та початку процедури реструктуризації боргів боржника щодо податкового боргу, який виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника. 

50. Такими наслідками, зокрема є визнання податкового боргу безнадійним та його списання. 

51. При цьому, у пункті 101.2 статті 101 ПК України під терміном "безнадійний податковий борг" розуміється:

- податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута; 

- податковий борг фізичної особи, яка визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку;

- податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу;

- податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

- податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду;

- податковий борг банку, щодо якого наявне рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

52. Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 по справі № 807/2097/16 (№К/9901/99/17) зазначив, що в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

53. Водночас, у другому реченні пункту 102.4 статті 102 ПК України законодавець сформулював виключення із загального правила застосування строку давності для стягнення податкового боргу, а саме вказав, якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

54. При цьому слід зауважити, що законодавством не визначено термінів, за межами яких виконання судового рішення про стягнення податкового боргу має бути припинене, і тривалість процедури стягнення боргу не впливає на право стягнення.

55. Виходячи із зазначених вище приписів Верховний Суд акцентує, що за наявності судового рішення про стягнення суми податкового боргу презюмується, що контролюючий орган нарахував та ініціював стягнення цього податкового боргу до закінчення строків давності, передбачених пунктами 102.1, 102.4 статті 102 ПК України, а тривале невиконання боржником відповідного судового рішення не може бути підставою для звільнення його від обов`язку сплатити присуджену до стягнення суму боргу, відтак такий податковий борг не може вважатися безнадійним, адже стягується за рішенням суду і строки стягнення щодо нього встановлюються до повного погашення платежу або до визнання його безнадійним тільки у випадках, передбачених підпунктами 101.2.1, 101.2.2, 101.2.4, 101.2.5 пункту 101.2 статті 101 ПК України.

56. Наведене узгоджується з висновками про застосування пункту 102.4 статті 102 ПК України, викладеного у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 03.04.2020 у справі № 822/2243/17, від 19.05.2020 у справі № 826/8231/15, від 11.06.2020 у справі № 823/127/17 та Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 28.07.2020 у справі № Б8/129-11 (пункт 10.6), а також, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №922/2632/20, від 18.08.2021 у справі №922/2727/20.

57. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у справі №908/673/24 та підстав відступу від неї колегія суддів не вбачає.

58. Поряд з викладеним, колегія суддів враховує правові висновки Палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 27.05.2026 у справі №908/1194/24.

59. Так, Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у п.п. 67-70 постанови від 27.05.2026 у справі №908/1194/24 дійшов до таких висновків:

"…Судова палата вважає за необхідне звернути увагу на те, що словосполучення "податковий борг, що виник протягом трьох років до дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника", використане у ч. 2 ст. 125 КУзПБ, підлягає тлумаченню з урахуванням нормативних визначень ПК України, зокрема пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 56.18 ст. 56, ст. 57 та ст. 102 цього Кодексу.

Отже, трирічний критерій, передбачений ч. 2 ст. 125 КУзПБ, має застосовуватися з урахуванням правової природи поняття "податковий борг" та обчислюватися від дати виникнення прострочення виконання узгодженого грошового зобов`язання, що відповідає правовому регулюванню строків давності, визначених ст. 102 ПК України. Лише після цього можливе коректне застосування трирічного критерію ч. 2 ст. 125 КУзПБ, з огляду на дату відкриття провадження у справі.

Такий підхід виключає можливість ототожнення моменту виникнення податкового боргу з датою прийняття податкового повідомлення-рішення, датою складання акта перевірки або датою ухвалення судового рішення про стягнення, оскільки зазначені юридичні факти самі по собі не свідчать про настання прострочення сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Отже, застосування ч. 2 ст. 125 КУзПБ потребує встановлення судом послідовності юридичних фактів, передбачених ПК України, а саме: моменту узгодження грошового зобов`язання, строку його сплати та першого дня прострочення, після якого відповідна сума набуває статусу податкового боргу.

Вказане тлумачення спрямоване на забезпечення узгодженого застосування норм КУзПБ і ПК України та недопущення формального застосування ч. 2 ст. 125 КУзПБ лише на підставі співставлення дат без встановлення юридичних фактів, які відповідно до ПК України зумовлюють виникнення податкового боргу…"

61. Отже, за висновком судової палата для розгляду справ про банкрутство (постанова від 27.05.2026 у справі № 908/1194/24) застосування ч. 2 ст. 125 КУзПБ потребує встановлення судом послідовності юридичних фактів, передбачених ПК України, а саме: моменту узгодження грошового зобов`язання, строку його сплати та першого дня прострочення, після якого відповідна сума набуває статусу податкового боргу.

62. Вказане тлумачення спрямоване на забезпечення узгодженого застосування норм КУзПБ і ПК України та недопущення формального застосування ч. 2 ст. 125 КУзПБ лише на підставі співставлення дат без встановлення юридичних фактів, які відповідно до ПК України зумовлюють виникнення податкового боргу.

63. Водночас, висновки судів попередніх інстанцій у цій справі щодо моменту узгодженості податкового зобов`язання та виникнення податкового боргу, а також застосування "трирічного критерію" не відповідають висновкам Верховного Суду у справі №908/1194/24.

64. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 124 КУзПБ план реструктуризації боргів боржника має містити, зокрема, вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів. 

65. Отже, законодавець розглядає прощення (списання) вимог кредиторів як елемент процедури реструктуризації боргів боржника, що має реалізовуватися з урахуванням мети цієї процедури та під судовим контролем. Водночас наведене не означає, що затвердження плану реструктуризації є самостійною формальною умовою застосування ч. 2 ст. 125 КУзПБ.

66. За висновком судової палати для розгляду справ про банкрутство (постанова від 27.05.2026 у справі № 908/1194/24) застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 125 КУзПБ, має здійснюватися з урахуванням того, що сама по собі відповідність податкового боргу трирічному критерію не звільняє суд від обов`язку перевірити обставини виникнення такого боргу, обставини майнового стану боржника та його здатності виконати грошові зобов`язання, перебіг процедури реструктуризації та поведінку боржника у межах цієї процедури; оскільки протилежний підхід суперечив би меті процедури реструктуризації боргів.

67. Додатково Судова палата у справі № 908/1194/24 звернула увагу, що інститут неплатоспроможності фізичної особи застосовується до боржника, який об`єктивно неспроможний виконати свої грошові зобов`язання. Тому під час вирішення питання про визнання податкового боргу безнадійним відповідно до ч. 2 ст. 125 КУзПБ суд має перевірити фактичний майновий стан боржника та наявність у нього активів або доходів, достатніх для погашення заборгованості. У разі якщо боржник має реальну можливість задовольнити вимоги кредитора, застосування механізму списання суперечило б меті процедури реструктуризації та принципу справедливого балансу інтересів сторін.

68. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 26.05.2022 у справі №903/806/20, інститут неплатоспроможності фізичної особи призначений для захисту добросовісного боржника та не може використовуватися як механізм формального припинення зобов`язань без перевірки його поведінки, майнового стану та реальної неплатоспроможності.

69. Отже, положення ч. 2 ст. 125 КУзПБ не встановлюють автоматичного матеріально-правового механізму списання податкового боргу поза межами правового регулювання ПК України, а визначають спеціальний наслідок для податкових вимог у процедурі реструктуризації, який реалізується у взаємозв`язку з приписами податкового законодавства та з урахуванням виконання передбачених Книгою четвертою КУзПБ процесуальних дій.

70. Аналогічний підхід відображений у постанові Верховного Суду від 29.07.2025 у справі №914/1559/24, у якій зазначено, що висновок про списання податкового боргу може бути передчасним, якщо суди не дослідили належним чином обставини платоспроможності боржника, не перевірили результати перевірки декларацій, інвентаризації активів та не надали оцінки доводам щодо добросовісності чи недобросовісності його поведінки.

71. Слід ще раз зауважити на тому, що правильне застосування ч. 2 ст. 125 КУзПБ вимагає від господарського суду встановлення: 
1) наявності податкового боргу як несплаченого у строк узгодженого грошового зобов`язання; 
2) моменту його виникнення, зокрема моменту узгодження зобов`язання, строку його сплати та першого дня прострочення; 
3) відповідності податкового боргу часовому критерію "трьох років"; 
4) обставин майнового стану боржника та наявності або відсутності реальної можливості погашення вимог; 
5) обставин перебігу процедури реструктуризації та виконання керуючим реструктуризацією передбачених законом дій; 
6) поведінки боржника з точки зору добросовісності та відсутності зловживання процедурою.".

72. Наведене дає підстави для висновку про те, що розгляд клопотання про визнання податкового боргу безнадійним та його списання є передчасним. 

73. Водночас, Верховний Суд позбавлений можливості самостійно встановити ці обставини з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлені у статті 300 ГПК України, згідно з якою суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

74. З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги та скасування ухвалених судами першої і апеляційної інстанцій рішень з передачею даної справи на новий розгляд до місцевого господарського суду в частині визнання безнадійним та списання податкового боргу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

75. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково та передати справу повністю або частково на новий розгляд, у тому числі за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

76. За результатами касаційного розгляду колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду. Відповідно касаційна скарга підлягає задоволенню.

77. Під час нового розгляду справи суду слід врахувати наведене, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та залежно від встановленого прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

78. Оскільки суд касаційної інстанції направляє справу на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Верховним Судом не здійснюється. 

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.10.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.04.2026 у справі №922/1240/25 (в частині визнання безнадійним та списання податкового боргу) скасувати.

3. Справу № 922/1240/25 в скасованій частині направити на новий розгляд до Господарського суду Харківської області. 

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді О.В. Васьковський

В.Г. Пєсков