Справа № 127/15098/26
Провадження № 1-кп/127/405/26 

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2026 | місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесено 22 березня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026020040000154 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, - 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Жданівка, Хмільницького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , неодруженого, непрацюючого, здобувача освіти, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Неповнолітній ОСОБА_4 , спільно із неповнолітнім ОСОБА_5 , 21.03.2026, приблизно о 21:30 годині, перебували поряд із будинком № 114, що по вулиці Київській міста Вінниці, де помітили раніше невідомого їм ОСОБА_10 .
У цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_11 виник спільний кримінально протиправний умисел, спрямований на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві правила поведінки, моралі, із хуліганських спонукань, діючи з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, прагнучи самоствердитись за рахунок приниження іншої особи, усвідомлюючи, що вони знаходяться у громадському місці, використовуючи малозначний привід ОСОБА_4 наніс ОСОБА_10 один удар кулаком у ділянку лівої частини голови та декілька ударів по тулубу. В цей час, до протиправних дій ОСОБА_4 , приєднався ОСОБА_5 , який діючи з особливою зухвалістю, шляхом фізичного насильства, попередньо не домовляючись про розподіл ролей між собою, з мотивів явної неповаги до суспільства, незважаючи на те, що вони перебували в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, безпідставно, з хуліганських спонукань та явної зневаги до існуючих норм поведінки у суспільстві, почав наносити хаотичні удари ногами ОСОБА_10 по голові та тулубу. В наслідок неправомірних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно висновку експерта, потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження - синці на голові та долонній поверхні лівої кисті, на лівому плечі, ділянці сідниці; садно в ділянці правого колінного суглоба. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_10 належать до легких тілесних ушкоджень, які виникли від травматичної дії тупого твердого предмета.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4  вину визнав, щиро розкаявся та суду повідомив, що 21.03.2026 у вечірню пору доби він йшов з друзями та побачив ОСОБА_10 . Обвинувачений попросив у нього сигарету, однак потерпілий відповів йому негативно. Між ними та потерпілим стався словесний конфлікт, який подальшого продовження не мав. Причиною конфлікту стали слова потерпілого про школу, у якій навчається обвинувачений. Згодом, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 та хлопцем на ім`я ОСОБА_12 знаходилися біля гуртожитку, який розташований по вул. Київська у м. Вінниці. Біля компанії хлопців проходив потерпілий та між ними знову відбувся конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 наніс ОСОБА_10 удари кулаком по голові та тілу. Після цього ОСОБА_5 також наніс потерпілому удар. Хлопець на ім`я ОСОБА_12 протиправних дій не вчиняв. Після нанесення ударів підняв мобільний телефон та гаманець потерпілого із землі, оскільки думав, що це його власні речі та згодом викинув. Завдану потерпілому шкоду обвинувачений не відшкодував, оскільки коли телефонував до ОСОБА_10 , той був зайнятий на роботі. За свій вчинок просив вибачення за участі медіатора. 
Зазначив, що повернувся із Польщі до України, оскільки засумував за батьком та має намір отримувати освіту. Також вказав, що перебуваючи у Польщі займався боксом.
Допитаний в судовому засіданні  ОСОБА_5  винуватість визнав, щиро розкаявся та суду повідомив, що 21.03.2026 року близько 21:30 год. він разом із ОСОБА_4 та ще одним знайомим перебували в АДРЕСА_5 та спілкувались. В цей момент біля них проходив потерпілий ОСОБА_10 . Після того, як ОСОБА_10 повернувся і йшов у своєму напрямку, у ОСОБА_4 з ОСОБА_10 виник словесний конфлікт. Яка була причина конфлікту, обвинувачений не знає. В ході конфлікту ОСОБА_4 наніс два удари потерпілому, після чого вони впали на землю та на землі продовжили битися. Під час бійки на землі між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , щоб подолати останнього, ОСОБА_5 підійшов та вдарив ОСОБА_10 ногою в область голови. Внаслідок сумісних дій ОСОБА_10 був ними подоланий. Після чого він, ОСОБА_4 та їх знайомий втекли з місця події. Коли почули, що за ними хтось біжить та просить повернути речі ОСОБА_10 , ОСОБА_4 зрозумів, що забрав телефон та гаманець ОСОБА_10 та викинув їх через паркан.
Допитаний в порядку ст. 485 КПК України законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6  суду повідомив, що протягом останніх п`яти років не бачив свого сина, який знаходився за кордоном, де проживав разом із матір`ю. Зазначив, що займається вихованням ОСОБА_4 , пояснює йому правила поведінки у суспільстві, однак він його не слухає. Його син планує навчатися у Польщі та має намір виїхати за кордон. Наразі ОСОБА_4 проживає із ним та цивільною дружиною, забезпечений усім необхідним, працює. Обвинувачений допомагає батькові. ОСОБА_6 проводить із сином бесіди, однак із потерпілим особисто не спілкувався.
Допитана в порядку ст. 485 КПК України законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7  суду повідомила, що під час проживання у селі ОСОБА_5 жодних правопорушень не вчиняв. Обвинуваченого вона виховує самостійно. ОСОБА_5 виявив бажання навчатися у м. Вінниці, тому законний представник неповнолітнього обвинуваченого не заперечувала проти цього. Два роки обвинувачений вчився добре, проживає у м. Вінниці за рахунок підробітків. ОСОБА_7 також допомагає синові матеріально, однак не достатньо, у зв`язку із тим, що має на утриманні ще троє неповнолітніх дітей. ОСОБА_5 на даний час проживає із нею, допомагає по господарству та у вихованні ще трьох дітей. Неодноразово проводила із ним бесіди виховного характеру. Родина має статус багатодітної.
Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні повідомив, що 21.03.2026 він проводив час із своїми друзями та близько 21:15 год. пішли на зупинку по вул. Станіславського у м. Вінниці. У магазині «Преса» вони купили сигарети і каву, та сили біля вказаного магазину. На зупинці громадського транспорту перебувало троє молодих хлопців, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ще один хлопець. Потерплий відійшов до магазину, за метрів 50 від місця, де він знаходився. При цьому потерпілий побачив, як ОСОБА_4 підійшов до його друзів. ОСОБА_10 повертався із магазину та йдучи біля провулку, побачив ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ще одного хлопця. ОСОБА_4 попросив потерпілого, аби той підійшов до них. Підійшовши, потерпілий отримав удар від ОСОБА_4 . Внаслідок цього ОСОБА_10 почав тікати. ОСОБА_4 його наздогнав позаду та шарпнув за плече, після чого вони почали боротися. В ході бійки потерпілий отримав декілька ударів, в тому числі і від другого обвинуваченого. Після звернення потерпілого до своїх друзів по допомогу, нападники покинули місце події. Згодом ОСОБА_10 зрозумів, що його телефон та гаманець відсутні. Друзі потерпілого побігли шукати його нападників. Мобільний телефон потерпілого був знайдений за метрів 150 від місця події, при цьому на вказаному гаджеті була пошкоджена камера. Друзі ОСОБА_10 наздогнали ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ще одного хлопця у дворах будинку. Обвинувачені в цей час оглядали гаманець потерпілого та викинули його, утікаючи.
В ході медіації обвинувачені просили пробачення та пообіцяли ОСОБА_10 відремонтувати його мобільний телефон, однак цього не зробили. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених немає. Просив призначити обвинуваченим покарання, яке не пов`язане із позбавленням чи обмеженням волі.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 21.03.2026 року із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_10 . Згідно вказаної заяви, останній просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які 21.03.2026 року близько 21:20 год., перебуваючи у дворі, неподалік зупинки громадського транспорту «вул. Станіславського» нанесли йому тілесні ушкодження.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 22.03.2026 року, номер кримінального провадження: 12026020040000154, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Відповідно до висновку експерта № 262 від 24.03.2026 року, у ОСОБА_10 були виявлені тілесні ушкодження – синці на голові, на долонній поверхні лобової кисті, на лівому плечі, в ділянці лівої сідниці; садно в ділянці правого колінного суглоба. Вказані ушкодження у ОСОБА_10 належать до легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995 р.) виникли від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи – 21.03.2026 р.
Як вбачається із повно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 30.03.2026 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_13 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_14 та ОСОБА_7 . 
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
З`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ними не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Досліджені докази у кримінальному провадженні свідчать, що винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є доведеною, оскільки підтверджується показаннями обвинувачених в судовому засіданні. Так, обвинуваченими повідомлено суду всі обставини злочину, час, місце та спосіб його вчинення. Показання обвинувачених є добровільними та достатніми для висновків суду про наявність в їх діях складу кримінального правопорушення.
Оцінюючи докази, суд зазначає, що хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
Громадський порядок - це сукупність суспільних відносин, що забезпечують спокійні умови життя людей у різних сферах суспільно корисної діяльності, відпочинку, побуту. Суспільна мораль - це система етичних норм, правил поведінки, які склалися в суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей, уявлень про добро, честь, гідність, громадський обов`язок, совість, справедливість, що визначають умови нормального громадського життя людей.
Громадський порядок охоплює комплекс суспільних відносин, які забезпечують спокійні умови життя людей, моральність, нормальний відпочинок і дотримання правил поведінки в суспільному житті й у побуті.
З об`єктивної сторони хуліганство являє собою суспільно небезпечну дію, що грубо порушує громадський порядок. Діями, що грубо порушують громадський порядок, закон визнає тільки ті, що відрізняються особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.
Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, заподіянням тілесних ушкоджень.
Суд приймає до уваги те, що обвинувачені  ОСОБА_4 та ОСОБА_5  повідомили про вчинення кримінального правопорушення у громадському місці, поряд із будинком № 114, що по вулиці Київській міста Вінниці. Обвинувачені зазначили про малозначний привід для своїх дій, а саме негативну відповідь потерпілого на прохання дати сигарету. Повідомили про нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , вказавши на спосіб вчинення - шляхом нанесення хаотичних ударів руками та ногами по голові та тулубу. Зазначили, що діяли спільно, умисел на вчинення хуліганських дій у них виник в ході словесного конфлікту із потерпілим. Такі показання обвинувачених дають підстави суду стверджувати, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грубо порушили громадський порядок, діяли з мотивів явної неповаги до суспільства, а їхні дії супроводжувались особливою зухвалістю, що полягала у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому, діяли групою осіб. Наведене підтверджується показаннями обвинувачених, показаннями потерпілого та висновком судово-медичної експертизи.
Оцінивши сукупність доказів у справі, врахувавши положення ст. 337 КПК України, та надавши юридичну оцінку діям обвинувачених, суд вважає обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
При вирішенні питання щодо обрання  ОСОБА_4 та ОСОБА_5  покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, осіб винних, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Як вбачається із характеристики, виданої головою правління ОСББ «ПЕРШИЙ КИЇВСЬКИЙ 64» від 31.03.2026 року, ОСОБА_4 станом на сьогодні проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_6 , з лютого 2026 року.
За час проживання ОСОБА_4 за вказаною адресою від сусідів неодноразово надходили скарги щодо систематичного порушення громадського порядку, правил добросусідства та поваги до інших мешканців будинку.
Так, зокрема, мешканці будинку зазначають, що вказане вище житлове приміщення регулярно відвідують сторонні особи, у присутності яких проводяться гучні зібрання, що супроводжуються відтворенням гучної музики у вечірній та нічний час. Окрім того, за інформацією сусідів, під час таких зібрань мають місце факти розпивання спиртних напоїв, що є особливо неприпустимим з огляду на неповнолітній вік особи, яка проживає у квартирі. Також мешканці будинку неодноразово звертали увагу на гучну нецензурну лайку, що лунає з квартири, у тому числі у вечірній та нічний час, а також використання лайки при спілкування з мешканцями будинку, що порушує спокій інших співвласників та створює психологічний дискомфорт для оточуючих, у тому числі дітей.
Відповідно до характеристики, виданої директором Нововолодимирівського ліцею Долматівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, ОСОБА_4 навчається в закладі освіти з січня 2026 року. Навчання проходить у дистанційному форматі. За цей час він проявив себе як дисциплінований та вихований учень.
Навчальний матеріал опановує на середньому рівні. До занять долучається, завдання в Google Classroom виконує, хоча іноді потребує додаткового стимулу або роз`яснень від вчителів. Має навички самостійної роботи, але найкращих результатів досягає при чіткому контролі термінів виконання робіт. Добре володіє цифровими інструментами для навчання. У спілкуванні з педагогами та однокласниками в онлайн-просторі завжди ввічливий і тактовний. Дотримується правил поведінки на відеоуроках, вчасно виходить на зв`язок. Характеризується як спокійний, доброзичливий та неконфліктний юнак.
Як вбачається із відповіді директора Вінницького міського центру соціальних служб від 31.03.2026 року, ОСОБА_4 та його родина за адресою: АДРЕСА_7 , на обліку сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах не перебувають, а також соціальні послуги у Вінницькому міському центрі соціальних служб не отримують.
Із відповіді начальника служби у справах дітей Вінницької міської ради від 13.04.2026 року та акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини вбачається, що ОСОБА_4 на обліку в службі як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах не перебував та не перебуває. Неповнолітньому створено умови для проживання.
ОСОБА_4 надав згоду на участь у Програмі відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення. За результатами медіації у мажах вказаної програми між ним та потерпілим укладено угоду. Неповнолітній визнав завдану потерпілому шкоду, вибачився, а потерпілий прийняв вибачення.
Відповідно до довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» від 06.04.2026 року, ОСОБА_4 за даними архіву лікарні, картотеки поліклінічного відділення з денним стаціонаром та стат. відділу станом на 03.02.2026 року на лікуванні не перебував та за психіатричною і неврологічною допомогою не звертався. Послуги нарколога дітям до 18 років в лікарні не надаються.
Згідно вимоги про судимість від 27.03.2026 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий.
З досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого та витягу оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення відносно неповнолітнього встановлено низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 . Крім того, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний нетяжкий злочин, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, потерпілому заподіяну шкоду не відшкодував.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, про що свідчать показання ОСОБА_4 , надані в судовому засіданні та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
При цьому, судом не встановлено таких пом`якшуючих покарання обставин як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків, оскільки з матеріалів справи, показань потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_4 вказаного не вбачається.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення умисного кримінального правопорушення проти громадського порядку, особи обвинуваченого, який вину визнав, заподіяну здоров`ю потерпілому шкоду не відшкодував, за місцем проживання характеризується негативно, зміст досудової доповіді, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
В той же час, суд зважає на те, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення в неповнолітньому віці, думку потерпілого, який просив не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане із позбавленням волі. На підставі зазначеного суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування зазначеного покарання на підставі ст. 75, 104 КК України з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Крім обов`язкових при застосуванні ст. 75 КК України обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого і додатковий обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України.
Так, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України визначено, що на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
З рекомендацій щодо заходів, спрямованих на мінімізацію ризику повторного вчинення неповнолітнім обвинуваченим кримінальних правопорушень, що містяться у досудовій доповіді про неповнолітнього обвинуваченого вбачається, що такими рекомендаціями при прийнятті судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням є покладення на обвинуваченого обов`язку виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою – «Подолання агресивної поведінки».
Вказане переконує суд у необхідності покладення зазначеного обов`язку як такого, що попередить і мінімізує вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Як вбачається із характеристики, виданої сільським головою Війтівецької сільської ради Хмульницького району Вінницької області від 28.07.2026 року, ОСОБА_5 проявив себе з позитивної сторони, правопорядок не порушував, проводів у поліцію не мав, із жителями села підтримує добросусідські стосунки.
Відповідно до характеристики, виданої директором ДНЗ «Вище професійне училище № 7 м. Вінниці» від 01.04.2026 року № 169, здобувач освіти ОСОБА_5 навчається у ДНЗ «Вищому професійному училищі № 7 м. Вінниці» з 01.09.2024 року.
Під час навчання проявляє себе не дуже старанним здобувачем освіти, навчається не в повну міру своїх можливостей. Більшість предметів засвоює на середньому рівні. Загальний фізичний розвиток хороший. Роботящий, може ефективно працювати по професії будівельника,
По характеру — добра і чуйна людина. Завжди відгукується на прохання старших. Тактовний і ввічливий зі старшими, з товаришами по групі спокійний. Хоча має свою думку, але може потрапляти під чужий вплив. До виконання громадських доручень ставиться відповідально. Загальні правила поведінки в навчальному колективі виконує, але потребує постійного контролю з боку педагогів.
Із відповіді начальника служби у справах дітей Вінницької міської ради від 13.04.2026 року та акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини вбачається, що ОСОБА_5 на обліку в службі як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах не перебував та не перебуває. ОСОБА_5 проживає у гуртожитку навчального закладу, у нього наявне окреме спальне місце, поличка в шафі, тумбочка. Санвузол, кухня та душова загального користування.
Як вбачається із відповіді начальника служби у справах дітей Війтівецької сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 31.03.2026 року та доданого акту обстеження умов проживання, ОСОБА_5 на обліку служби у справах дітей не перебуває. Умови проживання є задовільними, житло придатне для проживання, діти забезпеченні необхідними умовами для сну, навчання та відпочинку, санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільний.
ОСОБА_5 виховується у багатодітній сім`ї, що підтверджується посвідченням від 27.02.2025 року серії БС № 380084.
ОСОБА_5  надав згоду на участь у Програмі відновного правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення. За результатами медіації у мажах вказаної програми між ним та потерпілим укладено угоду. Неповнолітній визнав завдану потерпілому шкоду, вибачився, а потерпілий прийняв вибачення.
Відповідно до довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» від 06.04.2026 року, ОСОБА_5 за даними архіву лікарні, картотеки поліклінічного відділення з денним стаціонаром та стат. відділу станом на 03.02.2026 року на лікуванні не перебував та за психіатричною і неврологічною допомогою не звертався. Послуги нарколога дітям до 18 років в лікарні не надаються.
Як вбачається із відповіді в.о. генерального директора КНП «Хмільницька центральна лікарня» Хмільницької міської ради від 31.03.2026 року, ОСОБА_5 під медичним спостереженням лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за медичною допомогою до зазначених спеціалістів не звертався.
Згідно вимоги про судимість від 27.03.2026 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий.
З досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого та витягу оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення відносно неповнолітнього встановлено низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 . Крім того, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.
Таким чином, обвинувачений  ОСОБА_5  раніше не судимий, вчинив умисний нетяжкий злочин, вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся, потерпілому заподіяну шкоду не відшкодував.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, про що свідчать показання ОСОБА_5 , надані в судовому засіданні та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
При цьому, судом не встановлено такої пом`якшуючої обставини, як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки з матеріалів справи та показань обвинуваченого ОСОБА_5 , останній жодних дій для вказаного не вчиняв.
Добровільне відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не відбулось, що підтверджено показаннями потерпілого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення умисного кримінального правопорушення проти громадського порядку, особи обвинуваченого, який вину визнав, заподіяну здоров`ю потерпілому шкоду не відшкодував, досудову доповідь, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення інших видів покарань визнано судом недостатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
В той же час, суд зважає на те, що обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення в неповнолітньому віці, навчається, виховується у багатодітній сім`ї, думку потерпілого, який просив не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане із позбавленням волі. На підставі зазначеного суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування зазначеного покарання на підставі ст. 75, 104 КК України з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Так, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України визначено, що на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
З висновку про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк, що містяться у досудовій доповіді про неповнолітнього обвинуваченого вбачається, що такими рекомендаціями при прийнятті судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням є покладення на обвинуваченого обов`язку виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою – «Подолання агресивної поведінки».
Вказане переконує суд у необхідності покладення зазначеного обов`язку як такого, що попередить і мінімізує вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст. ст. 65-67, 296 КК України, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Визнати винуватим  ОСОБА_4  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Призначити  ОСОБА_4  покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити  ОСОБА_4  від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_4  періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку, тобто з 04.08.2026 року.
Визнати винуватим  ОСОБА_5  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
Призначити  ОСОБА_5  покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити  ОСОБА_5  від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати  ОСОБА_5  періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку, тобто з 04.08.2026 року.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: