Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.07.2026  	Справа №607/24290/25 Провадження №2/607/1482/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області 
 
в складі:
 
головуючого Ромазана В.В. 
 
за участю секретаря Бойко О.В. 
представника відповідача Демковича Ю.Й. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 31 липня 2021 року, – 

В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина
1. Стислий зміст позовної заяви
Позивач, Акціонерне товариствоКомерційний банк «Приватбанк» (надалі АТ КБ «Приватбанк», Позивач), через систему «Електронний суд» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 (надалі –  ОСОБА_1 , Відповідач) у якому, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 31 липня 2021 року у розмірі 52 116,35 грн, а також сплачений ними судовий збір.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 31 липня 2021 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав паспорт кредиту. 31 липня 2021 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідно до умов якої, тип кредиту відновлювана кредитна лінія, розмір кредитного ліміту до 75 000,00 грн, картка «Універсальна GOLD», строк кредитування 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка 40,8 % річних. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано у системі самообслуговування «Приват 24» за допомогою ОТР пароля, про що зазначено в полі «підпис клієнта» із позначкою дати і часу. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримав платіжні інструменти кредитну картку: № НОМЕР_1 строком дії до 06/25; № НОМЕР_2 строком дії до 10/27, тип Універсальна GOLD; кредитну картку № НОМЕР_3 строком дії до 12/27, тип Універсальна GOLD. Відповідач користувався кредитними коштами, здійснював повернення використаної суми кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, проте здійснював це несвоєчасно, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 26 жовтня 2025 року становить 52 116,35 грн, з яких: 42 526,56 грн – заборгованість за тілом кредиту; 9 589,79 – заборгованість за простроченими відсотками.

2.Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень відповіді на відзив. 
Відповідач ОСОБА_1 своїм правом на відзив, що передбачене статтею 178 ЦПК України не скористався.

3.Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 листопада 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі із підстав викладених у позові.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Демкович Ю.Й. в судовому засіданні вказав, що сторона Відповідача позов визнає частково та просить зменшити заборгованість ОСОБА_1 у частині нарахованих відсотків.

ІІ. Мотивувальна частина
1. Фактичні обставини, встановлені судом 
31.07.2021 ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до умов якої сторони узгодили: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 75 000 грн (п. 1.2. Договору); тип кредитної карти: Картка «Універсальна GOLD»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 40,8% (п. 1.3 Договору); розмір мінімального обов?язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно – у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п. 1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).
Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано за допомогою OTP пароля, із позначкою дати та часу, що підтверджено даними на ній.
Відповідно до п. 2.1.1.2.4. преамбули заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, строк кредиту складає 12 місяців. При цьому сторони узгодили, що строк користування кредитом продовжується на кожні наступні 12 місяців, якщо щонайменше як за 30 календарних днів до дати повернення кредиту Банк не повідомить Клієнта про припинення кредитування одним із наступних способів на розсуд Банку: смс-повідомлення на фінансовий номер телефону Клієнта; повідомлення на електронну пошту Клієнта; інформування у Системі «Приват24»; шляхом направлення листа поштою та іншими каналами, у порядку, визначеному підрозділом 1.1.5 «Зміна та доповнення Умов та Правил надання банківських послуг» цього Договору. Датою повернення кредиту є останній день календарного місяця строку Договору з урахуванням умови про продовження строку Договору.
Сторони узгодили, що при користуванні кредитом Банк встановлює пільговий період кредитування – встановлений Банком період з моменту виникнення заборгованості за кредитом, протягом якого відсотки за користування кредитом нараховуються за пільговою ставкою. За користування кредитом протягом Пільгового періоду Клієнт сплачує Банку фіксовану процентну ставку в розмірі 0,00001 % річних від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Тривалість пільгового періоду складає до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту (п.2.1.1.2.9. преамбули заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг).
За користування кредитом (за виключенням Пільгового періоду) Клієнт сплачує Банку фіксовану процентну ставку від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Розмір відсотків залежить від виду картки та зазначений у тарифах банку та паспорті споживчого кредиту (п.2.1.1.2.10. преамбули заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг).
Крім того, Відповідачем підписано за допомогою електронного підпису «ОТР пароля» паспорт кредиту від 31 липня 2021 року, в якому зазначено усі істотні умови кредитного договору: сума кредиту, строк договору, процентна ставка, витрати за кредитом, порядок повернення кредиту, відповідальність за порушення виконання зобов`язання та інші умови. Суд зазначає, що у паспорті кредиту зазначені умови кредитування для карток у тому числі Універсальна Gold, якою користувався Відповідач. Паспорт кредиту підписано ОСОБА_1 з використанням ОТР пароля 31 липня 2021 року.
Таким чином, суд вважає, що Банк на виконання умов Закону України «Про споживче кредитування» ознайомив відповідача, як споживача, з інформацією, необхідною для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, вказавши при цьому, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту.
Як слідує з банківської виписки за договором № б/н за період 01 серпня 2021 року по 26 жовтня 2025 року, який суд вважає належним та допустимими доказом, які підтверджують надання позивачем кредитних коштів Відповідачу та їх використання, ОСОБА_1 користувався наданими йому у кредит грошовими коштами, що вбачається із руху коштів по конкретному банківському рахунку, записів про деталі операції, їх суму та залишок після операції, здійснюючи їх періодичне поповнення.
Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 31 липня 2021 року, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 26 жовтня 2025 року становить 52 116,35 грн, з яких: 42 526,56 грн – заборгованість за тілом кредиту; 9 589,79 грн – заборгованість за простроченими відсотками.
Сторона відповідача на спростування доводів Позивача не надала своїх контр розрахунків нарахованої ОСОБА_1 заборгованості у частині тіла кредиту та відсотків, а також доказів, які б їх спростовували.

2. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно–телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно–правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно–телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно–телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно–телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056–1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
За змістом статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 26 жовтня 2025 року становить 52 116,35 грн, з яких: 42 526,56 грн – заборгованість за тілом кредиту; 9 589,79 грн – заборгованість за простроченими відсотками. 
Тобто заборгованість за простроченими відсотками нараховувалася Позивачем за узгодженої із ним відсотковою ставкою 40,8% річних у період користування кредитним лімітом, що підтверджено Заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, підписаною ОСОБА_1 31 липня 2021 року за допомогою ОТР пароля.
Також з розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 вносив кошти на погашення кредитної заборгованості, та в такий спосіб підтверджував, що визнає дані умови кредитного договору шляхом їх виконання.
Суд зауважує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь–який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
В силу вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви
Суд, дослідивши та оцінивши докази, а також у їх сукупності, враховуючи наведені вище обставини, часткове визнання позову стороною Відповідача, а також те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № б/н від 31 липня 2021 року належним чином не виконав, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у розмірі 52 116,35 грн, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк», із яких: 42 526,56 грн – заборгованість за тілом кредиту; 9 589,79 грн – заборгованість за простроченими відсотками, нарахованими останньому на підставі умов кредитного договору від 31.07.2021 та у межах строку кредитування.
Крім того, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 31 липня 2021 року,задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 31 липня 2021  року у розмірі 52 116 (п`ятдесят дві тисячі сто шістнадцять) грн.. 35 коп., а також 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 10.07.2026

Дані про учасників справи:
Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м. Київ вул. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 14360570.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 . 
Головуючий суддя    	В. В. Ромазан