Справа №712/3270/26
Провадження №2/712/2807/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

11 серпня 2026 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі головуючого судді Чапліної Н.М., за участі секретаря судового засідання Дремлюк А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер - фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-
У С Т А Н О В И В:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Тайгер - фінанс» звернувся у Соснівський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №21712574 від 26.07.2024 у розмірі 27240,00 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн та 8000.00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.07.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «ТАЙГЕР-ФІНАНС» був укладений кредитний договір № 21712574, згідно умов якого відповідач отримала 4 000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій.
У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість за тілом кредиту, процентами за користування кредитом, комісією за надання кредиту та штрафними санкціями, яку позивач просить стягнути в судовому порядку. Сума заборгованості відповідачки становить 27240,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту, яка становить 4000,00 грн; простроченої заборгованості за сумою відсотків – 21240,00 грн; простроченої заборгованості за штрафами – 2000,00 грн..
Відповідачу було надіслано письмову претензію про погашення заборгованості, проте відповідач свої зобов`язання не виконала.
Просить стягнути з відповідачки 27240 грн заборгованості за кредитним договором, понесені судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.03.2026 відкрито провадження у цій справі, ухвалив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу надано термін для подачі відзиву на позовну заяву позивача.
Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена, з заявами та клопотаннями до суду не зверталася. У передбачений законодавством термін відповідач відзиву до суду не надала.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом установлено, що 26.07.2024 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «ТАЙГЕР-ФІНАНС» був укладений кредитний договір № 21712574, згідно умов якого відповідач отримала 4 000 грн строком на 360 днів з пільговою процентною ставкою у розмірі 1,2% за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду та 1,5% - стандартний період протягом 335 днів.
Відповідач отримала обумовлені кредитним договором кошти 26.07.2024 на банківську картку, реквізити якої самостійно вказала позивачу (4731219649760323), що підтверджується інформацією ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 19.12.2025 вих.№ 3536-1445695905-19122025.
Кредитний договір та додатки до нього підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором kmpczn2c, який було відправлено та введено відповідачем 26.07.2024. Кредитний договір містить також умови щодо стандартної (базової) процентної ставки у розмірі 1,5% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, яка застосовується з першого дня стандартного періоду (п. 1.6, 2.2.3 кредитного договору).
У результаті невиконання умов кредитного договору, як зазначає позивач, у відповідача утворилась заборгованість у сумі 27240 грн з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 4000 гривень; прострочена заборгованість за відсотками – 21240 грн, прострочена заборгованість за штрафами – 2000 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності відповідно до ст. 89 ЦПК України.
Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого.
Встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, пов`язані із невиконанням відповідачем зобов`язань за укладеним нею кредитним договором. Вказані правовідносини є цивільно-правовими та регулюються Цивільним кодексом України.
За ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Позивач свої зобов`язання за укладеним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договором, що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія» Контрактовий дім» від 19.12.2025.
Відповідач, отримавши кредитні кошти, була зобов`язана в силу вимог ст. 629 та 1054 ЦК України їх повернути на умовах та у строк, передбачений укладеним договором. При цьому в матеріалах справи документів, які б підтверджували виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, немає. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання відповідно до ст. 617 ЦК України.
Щодо розміру процентної ставки за кредитним договором суд зазначає таке. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%.
Вказану статтю було доповнено ч. 5 згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-ІХ від 22.11.2023. При цьому прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування" було доповнено п. 17, відповідно до якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності зазначеним Законом, установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5% (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5% (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно); з 21.08.2024 та надалі - 1%.
Перехідні положення законопроекту застосовуються у разі, якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що, починаючи з 24 грудня 2023 року, денна ставка має бути не більше 2,5 %, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5 %, а з 21 серпня 2024 року не більше 1 %.
Розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами Закону.
Враховуючи вищевикладене, розмір процентів, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача за користування кредитом строком 360 днів (тобто з 26.07.2024 до 20.07.2025 включно) складає 14600,00 грн, з яких, 1200 грн – за період з 26.07.2024 до 20.08.2024 (за денною процентною ставкою 1,2 %, відповідно до умов договору); 13400 грн – за період з 21.08.2024 до 20.07.2025 (за денною процентною ставкою 1 %).
За таких підстав позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення на суму 18600,00 грн, яка включає заборгованість за основною сумою боргу – 4000 грн та заборгованість за відсотками –14600,00 грн.
Разом з тим, щодо заявленої позивачем до стягнення суми штрафу у розмірі 2000 грн суд зазначає таке.
Відповідно до п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, яким цей розділ доповнено згідно із Законом України № 2120-IX від 15.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, дія якого продовжувалась та триває на час розгляду цієї справи. Заявлений позивачем штраф нараховано у березні 2025 року, тобто за прострочення, що мало місце в період дії воєнного стану. За таких обставин суд доходить висновку, що відповідач звільняється від обов`язку сплати штрафу за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, а тому заявлена до стягнення сума штрафу у розмірі 2000 грн стягненню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).
Як убачається з матеріалів справи, позивач під час подання позову сплатив судовий збір у сумі 2662,40 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а саме у сумі 1817,94 грн.
Що стосується заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, суд зазначає таке. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, а у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та їх пропорційності складності правового супроводу справи, суд враховує, що ця цивільна справа є малозначною. Гонорар адвоката має бути розумним з урахуванням витраченого адвокатом часу, а витрати - обґрунтованими та документально підтвердженими.
Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, зокрема договір про надання правової (правничої) допомоги № 0207 від 02.07.2025, ордер, акт наданих послуг від 06.02.2026 та детальний опис наданих послуг, враховуючи обсяг та характер наданих послуг, їх складність, суд доходить висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн є завищеними та не відповідають розумності їхнього розміру.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.
При розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Згідно пункту 25 постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 зауважено, що: «Судова колегія зазначає, що КАС України (та відповідно, ЦПК України) у редакції, чинній з 15.12.2017, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.»
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Проаналізувавши вищедосліджені докази, ураховуючи незначну складність справи та її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, задоволення вимог позивача частково, суд визнає доведеним понесення позивачем витрат на правничу допомогу згідно Договору про надання правничої допомоги на суму 3 000,00 грн., що є сумою гонорару адвоката, яка підлягає відшкодуванню відповідачем щодо задоволення вимог позивача.
Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. 205, 525, 526, 527, 530, 617, 625, 627, 628, 629, 1054 ЦК України, п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, Законом України "Про електронну комерцію", Законом України "Про споживче кредитування", суд, -

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тайгер-Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тайгер-Фінанс" заборгованість за кредитним договором № 21712574 від 26.07.2024 у сумі 18 600 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 1817,94 грн та 3000 грн. -витрати на професійну правничу допомогу, а всього 23 417, 94 грн (двадцять три тисячі чотириста сімнадцять грн 94 коп).
В іншій частині позову позивачу відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Тайгер-Фінанс" (м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус. ЄДРПОУ 43561909).
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.М. Чапліна