ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/3995/22
провадження № 2-др/753/8/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)

14 липня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Котвицького В.Л., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду, питання про розподіл судових витрат заявлених заявником ОСОБА_1 під час розгляду цивільної справи № 753/3995/22 за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Українська геологічна компанія» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.05.2023 у цивільній справі № 753/3935/22 позов задоволено, наказ про звільнення скасовано та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Східно-української геологічної експедиції ДП «Українська геологічна компанія» з 15.03.2022.
Постановою Київського апеляційного суду від 03.10.2023 апеляційну скаргу
ДП «Українська геологічна компанія» залишено без задоволення, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.05.2023 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 18.12.2023 касаційну скаргу ДП
«Українська геологічна компанія» залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.05.2023 та постанову Київського апеляційного суду від 03.10.2023 залишено без змін.
31.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій він зазначив, що під час ухвалення рішення судом не зазначено точної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З урахуванням уточнень,
 ОСОБА_1 просив визначити точну грошову суму у розмірі 271 459,35 грн., яка підлягає стягненню з відповідача ДП «Українська геологічна компанія» за період вимушеного прогулу за період з 15.03.2022 по 02.10.2023.
Додатковим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03.04.2024 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у
Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просив скасувати вказане додаткове рішення та ухвалити нове рішення
про задоволення його заяви.
Постановою Київського апеляційного суду від 03.09.2024 апеляційну скаргу адвоката Денисенка С.О. задоволено частково. Додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03.04.2024 скасовано. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до ДП «Українська геологічна компанія» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
04.09.2024 ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткової постанови, в якій просив стягнути з ДП «Українська геологічна компанія» на його користь 6 300,00 грн. витрат на правничу допомогу, понесених в суді апеляційної інстанції.
19.11.2024 Київський апеляційний суд відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Українська геологічна компанія» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зазначив, що питання про розподіл судових витрат підлягає вирішенню судом за наслідком розгляду справи у разі ухвалення судового рішення, яким закінчується розгляд справи, а відтак заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до ДІ «Українська геологічна компанія» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За змістом положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Сторони в судове засідання не викликались.
Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Разом з тим, ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду
Статтею 30 ч. 3 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У відповідності до умов Договору про надання правової допомоги від 17.08.2023 укладений між адвокатом Федорковим В.І. та ОСОБА_1 було підписано акт про виконання умов договору від 17.08.2023 про надання правничої допомоги у відповідності до умов акту будь-яких претензій до якості наданої адвокатом правової/ правничої допомоги з боку Денисенка Сергія Олександровича - не існує.
На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правової допомоги представником позивача надано суду копію Договору про надання правничої допомоги від 17.08.2023, копії Актів про виконання умов договору від 17.08.2023 про надання правничої допомоги від 29.03.2024 та 03.09.2024 наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги по цивільній справі 753/3995/22, відповідно до яких були виконанні роботи (надані послуги) на загальну суму 9800,00 грн.
Таким чином, загальна сума оплати адвоката з наданої правової/правничої допомоги склала 9800,00 грн.
У свою чергу, відповідач звернувся із заявою про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду у якому заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу у сумі 9800,00 грн. є безпідставними та завищеними. Відповідач зазначає, що обсяг і складність виконаних адвокатом робіт не відповідають заявленому часу та вартості послуг. Зокрема, завищеними вважаються витрати часу на усні консультації, підготовку заяви про ухвалення додаткового рішення, аналіз судового рішення, підготовку апеляційної скарги та підготовку до судових засідань, оскільки відповідні документи мають незначний обсяг, а акти виконаних робіт не містять конкретизації окремих послуг.
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 цієї статті).
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово вказував, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.
Щодо вказаних доводів суд зауважує, що згідно з усталеною позицією Верховного Суду витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного Суду у справах № 755/9215/15-ц, № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18).
Оцінивши надані позивачем документи на підтвердження понесення витрат на правову допомогу та визначаючи суму відшкодування в цій частині, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності та співмірності їхнього розміру і, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, складність справи, час, витрачений на підготовку документів та обсяг виконаних робіт, суд вважає, що за обставинами цієї справи відповідає наведеним критеріям розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9800,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з державного підприємства «Українська геологічна компанія» (01088, м. Київ, вул. Геофізіків, 10, ЄДРПОУ 38078094) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати за надані послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільної справи № 753/3995/22 у сумі 9800,00 грн. 
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя    В.Л. Котвицький