ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2026 року | справа № 380/3425/26

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), у якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ). щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до інформації, яка міститься у військовому квитку серії НОМЕР_3 від 09 09. 1996 року виданий Сокальським райвійськоматом, Львівської області;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ОСОБА_3 ) внести відомості про виключення військового обдіку військовозобов`язаних ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до інформації, яка міститься у військовому квитку серії НОМЕР_3 від 09 09. 1996 року виданий Сокальським райвійськоматом, Львівської області.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 його було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку , про що 07.04.2022 були внесені зміни у його військовому квитку серії НОМЕР_3 . Згідно довідки ВЛК №2316 від 04.07.2022 виключення позивача з військового обліку відбулось на підставі ст. 67а графи ІІІ Розкладу хвороб.
Вказує, що 24.12.2025 був зупинений працівниками 1-го відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) і при перевірці документів позивача було повідомлено, що відомості про виключення його з військового обліку в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відсутні, зазначено, що позивач перебуває на військовому обліку та ним порушено правила військового обліку.
У зв`язку із цим позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про внесення до Реєстру змін щодо виключення його з військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби. Проте, відповідач листом від 18.02.2026 повідомив, що на офіцерів запасу визнаних до військової служби з виключенням з військового облік у воєнний час складається свідоцтво про хворобу, яке підлягає розгляду, а постанова ВЛК – затвердженню 16 Регіональною ВЛК. Питання щодо виключення з військового обліку, в тому числі в ЄДРВ, буде вирішуватись після проведення медичного огляду. 
Вказане стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.
Ухвалою суду від 04.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.
Відповідач правом на подання відзиву, передбаченим ст. 162 КАС України, не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив. Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, відповідно до якої документ доставлено до електронного кабінету відповідача 05.03.2026.
За приписами ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_3 , виданому 09.09.1996 Сокальським райвіськовматом Львівської області, позивач в 1995 році пройшов військову підготовку при Львівському державному університеті «Львівська політехніка» та склав військову присягу 12.08.1995. Наказом Міністерства оборони України від 05.06.1996 №223 позивачу присвоєно військове звання «лейтенант запасу».
Постановою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.04.2022, оформленою довідкою від 07.04.2022 №2316, позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 67а графи ІІІ Розкладу хвороб. 
На підставі постанови ВЛК від 07.04.2022, 1-м відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 внесено запис у пункт 20 військового квитка позивача серії НОМЕР_3 про його виключення 07.04.2022 з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Як вказує позивач, 24.12.2025 під час перевірки військово-облікових документів йому стало відомо, що, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний. Також уповноважені особи повідомили позивачу, що в ЄДРПВР відсутні відомості про його виключення з військового обліку.
Також у позові позивач зазначив, що не авторизований у мобільному застосунку «Резерв+», оскільки на час його введення 18.05.2024, він вже був виключений з військового обліку та необхідності у авторизації у нього не було.
13.02.2026 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме про його виключення з військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби.
Листом від 18.02.2026 №583/1 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача про те, що на офіцерів запасу, визнаних військово-лікарською комісією непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, складається свідоцтво про хворобу, яке разом із постановою ВЛК підлягає розгляду та затвердженню ВЛК регіону, в даному випадку 16 Регіональною ВЛК. Також, у листі зазначено, що при внесенні записів до військового квитка позивача 07.04.2022 було порушено вимоги Положення №402 щодо належного оформлення та затвердження постанови ВЛК в частині нескладення відповідного Свідоцтва про хворобу з послідуючим його затвердженням, внаслідок чого позивач підлягає повторному проходженню медичного огляду з оформленням Свідоцтва про хворобу; за результатами проведеного медичного огляду буде вирішуватися питання щодо виключення позивача з військового обліку, в тому числі у ЄДРВ.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до ЄДРПВР відомостей про виключення з військового обліку у зв`язку із непридатністю до військової служби, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Згідно ч. 10 ст. 2 Закону № 2232-XII, з метою визначення придатності громадян України до військової служби за станом здоров`я проводиться медичний огляд, порядок проведення якого затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, що відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями.
Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 33 Закону № 2232-XII, військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік ведеться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За приписами п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII (у редакції, чинній станом на 07.04.2022) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягали громадяни України, які були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
На час прийняття постанови ВЛК від 07.04.2022 механізм організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних визначався Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016 № 921 (втратив чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022) (далі - Порядок № 921).
Відповідно до п. 16 Порядку № 921 військовий облік призовників та військовозобов`язаних вівся на підставі паспорта громадянина України та військово-облікових документів, якими для військовозобов`язаних є військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.
Згідно п. 56 Порядку № 921 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовували та вели військовий облік призовників і військовозобов`язаних, здійснювали взяття, зняття та виключення з військового обліку у випадках, передбачених законодавством. Взяття, зняття та виключення громадян з військового обліку здійснювалося за їх особистої присутності за наявності паспорта громадянина України та відповідних військово-облікових документів. При цьому до військово-облікових документів громадян вносилися відповідні відмітки про взяття, зняття або виключення з військового обліку.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення № 402). 
Відповідно до п. 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) і визначає необхідність та умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно п. 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, які поділяються на штатні та позаштатні, постійно і тимчасово діючі. Штатні та позаштатні військово-лікарські комісії приймають постанови, які оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії або протоколом засідання військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних військово-лікарських комісій є обов`язковими до виконання. 
Військово-лікарські комісії територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належать до позаштатних постійно діючих військово-лікарських комісій (пп. 2.6.1 п. 2.6 глави 2 розділу І Положення № 402).
Згідно п. 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення № 402 (у редакції, чинній станом на 07.04.2022) після закінчення медичного обстеження під час мобілізації військово-лікарська комісія виносила постанову, зокрема, про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідно до п. 20.2 глави 20 розділу ІІ Положення № 402 у зазначеній редакції, постанови ВЛК розглядалися, затверджувалися, контролювалися, а за необхідності переглядалися відповідною штатною ВЛК.
Згідно п. 22.1 глави 22 розділу ІІ Положення № 402 дані про осіб, які пройшли медичний огляд, діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛКК). Стосовно військовозобов`язаних та резервістів діагноз і постанова військово-лікарської комісії записуються у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. Зокрема, на офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, складається Свідоцтво про хворобу.
Пунктом 22.5 глави 22 розділу ІІ Положення № 402 визначено, що у воєнний час свідоцтво про хворобу складалося, зокрема, на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку. В усіх інших випадках в особливий період постанова ВЛК оформлювалася довідкою ВЛК.
Відповідно до п. 22.6 глави 22 розділу ІІ Положення № 402 у воєнний час свідоцтво про хворобу підлягало розгляду, а постанова ВЛК підлягало затвердженню - ВЛК регіону.
Згідно ч. 1 ст. 34 Закону № 2232-XII персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей, персональних та службових даних стосовно таких осіб, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Правові та організаційні засади створення, функціонування та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначає Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі - Закон № 1951-VIII).
Статтею 1 Закону № 1951-VIII визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України. 
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 1951-VIII основних засад ведення Реєстру віднесено обов`язковість та своєчасність внесення передбачених законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також повноту та актуалізацію відомостей Реєстру.
Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є, зокрема, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Частиною першою статті 10 Закону № 1951-VIII передбачено право призовника, військовозобов`язаного та резервіста отримувати інформацію про своє включення або невключення до Реєстру та про внесені до Реєстру відомості, а також звертатися до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення або невключення до Реєстру запису про себе та виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, начальник територіального центру комплектування та соціальної підтримки видає у межах своїх повноважень накази та розпорядження, організовує ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів і здійснює контроль за правомірністю видачі громадянам військово-облікових та інших документів.
Підпунктом 12 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX встановлено, що військово-обліковий документ, виданий до дня набрання чинності цим Законом, є чинним та не потребує обов`язкової заміни у зв`язку із затвердженням органом державної влади нової форми військово-облікового документа.
Крім цього, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 установлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.
Законом України від 21.03.2024 № 3621-IX у пункті 3 частини шостої статті 37 Закону № 2232-XII слова «які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку» замінено словами «які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби». Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 3621-IX обов`язок проходження повторного медичного огляду встановлено щодо громадян України віком від 25 до 60 років, які до набрання чинності цим Законом були визнані обмежено придатними до військової служби, крім осіб, визнаних у встановленому порядку особами з інвалідністю.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07.04.2022, оформленою довідкою від 07.04.2022 №2316, позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 67а графи ІІІ Розкладу хвороб. 
На підставі вказаної постанови, 1-м відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 внесено запис у пункт 20 військового квитка позивача серії НОМЕР_3 про його виключення 07.04.2022 з військового обліку на підставі п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Надаючи оцінку правовому статусу постанови ВЛК від 07.04.2022, суд зазначає, що факт її прийняття підтверджується довідкою ВЛК від 07.04.2022 №2316 та відомостями військового квитка позивача серії НОМЕР_3 .
Зі змісту зазначених документів вбачається, що за результатами проведеного медичного огляду військово-лікарською комісією прийнято постанову про визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 67а графи ІІІ Розкладу хвороб. 
При цьому, факт проведення медичного огляду позивача, прийняття за його результатами відповідної постанови та внесення на її підставі відміток до військового квитка серії НОМЕР_3 відповідачем не заперечується.
Відповідно до п. 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402, постанови штатних та позаштатних військово-лікарських комісій є обов`язковими до виконання.
Суд наголошує, що матеріали справи не містять доказів перегляду, скасування або відміни постанови ВЛК від 07.04.2022 уповноваженою штатною військово-лікарською комісією.
Таким чином, постанова ВЛК від 07.04.2022 про визнання позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку є чинною та обов`язковою до виконання, а внесені на її підставі до військового квитка відомості зберігають юридичне значення до моменту перегляду або скасування цієї постанови у встановленому законодавством порядку.
Щодо не складення стосовно позивача свідоцтва про хворобу, суд зазначає наступне.
Пунктом 22.1 глави 22 розділу ІІ Положення № 402 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що на офіцерів запасу, визнаних військово-лікарською комісією непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, складається свідоцтво про хворобу. Відповідно до пунктів 22.5 та 22.6 глави 22 розділу ІІ Положення № 402 у воєнний час таке свідоцтво підлягало розгляду, а постанова військово-лікарської комісії - затвердженню відповідною військово-лікарською комісією регіону.
Таким чином, складання свідоцтва про хворобу та направлення його на розгляд відповідної штатної військово-лікарської комісії належало до повноважень та обов`язків військово-лікарської комісії, яка проводила медичний огляд позивача та приймала постанову щодо ступеня його придатності до військової служби. Виконання зазначених процедурних вимог не залежало від волевиявлення позивача та перебувало поза межами його контролю.
Водночас, Положення № 402 не містило приписів, відповідно до яких нескладення уповноваженим органом свідоцтва про хворобу автоматично зумовлювало недійсність прийнятої постанови військово-лікарської комісії або припинення її дії. Виявлення недоліків у документальному оформленні постанови також не наділяло ІНФОРМАЦІЯ_3 повноваженнями самостійно не враховувати її зміст та правові наслідки.
З огляду на викладене, можливе недотримання військово-лікарською комісією встановленого порядку документального оформлення результатів медичного огляду не спростовує факту прийняття постанови від 07.04.2022 та не може саме по собі бути підставою для поновлення позивача на військовому обліку. Негативні наслідки неналежного виконання уповноваженим органом покладених на нього процедурних обов`язків не можуть покладатися на позивача, який пройшов медичний огляд у встановленому порядку та отримав військово-обліковий документ із внесеною відміткою про виключення з військового обліку.
Крім цього, відповідач не наділений повноваженнями щодо оцінки правомірності постанови ВЛК від 07.04.2022, її перегляду, скасування або відміни.
Матеріали справи не містять рішення відповідної штатної ВЛК чи ВЛК регіону про перегляд, скасування або відміну постанови ВЛК від 07.04.2022, а також нової постанови ВЛК щодо придатності позивача до військової служби. 
Таким чином, за відсутності рішення уповноваженої ВЛК про перегляд, скасування або відміну постанови ВЛК від 07.04.2022, зазначена постанова зберігає чинність, є обов`язковою до виконання та підлягає врахуванню відповідачем, у зв`язку із чим її неврахування відповідачем та поновлення позивача на військовому обліку виключно з підстав неналежного документального оформлення результатів медичного огляду – не відповідають вимогам чинного законодавства. 
Суд також враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 21.05.2025 у справі №280/2880/24, згідно яких законодавець виокремлює поняття «зняття з військового обліку» та «виключення з військового обліку», при цьому, при знятті з військового обліку Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік. 
Так, у випадку виключення особи з військового обліку, чинним законодавством не передбачено можливості та механізмів поновлення такої особи на обліку і така особа з моменту виключення вже не вважається і не може вважатися військовозобов`язаною у майбутньому. Натомість після зняття з військового обліку, Законом передбачено можливість повторного взяття військовозобов`язаного на такий облік.
Аналізуючи вищенаведені норми законодавства в сукупності з встановленими обставинами справи, суд зазначає, що позивач був саме виключений з військового обліку, та, відповідно до вищевикладених висновків Верховного Суду, не може бути поновленим на обліку та на позивача не поширюються обов`язки з військового обліку.
Суд враховує, що у справі «Рисовський проти України», № 29979/04, рішення від 20 жовтня 2011 року, пункти 70, 71, ЄСПЛ наголосив на особливій важливості принципу «належного урядування», зазначивши при цьому, що він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних Документ сформований в системі «Електронний суд» 11.02.2025 7 правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).
Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див. зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).
Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15 серпня 2024 року у справі № 380/8337/23, розкриваючи зміст принципу належного урядування, зазначив, що ризик будь-якої помилки суб`єкта владних повноважень повинен покладатися на такого суб`єкта, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Застосовуючи наведений висновок до спірних правовідносин, суд враховує, що складання свідоцтва про хворобу та направлення постанови військово-лікарської комісії на затвердження належали до обов`язків відповідних державних органів, тоді як позивач виконав покладений на нього обов`язок щодо проходження медичного огляду. Тому наслідки неналежного виконання військово-лікарською комісією встановлених процедурних вимог не можуть покладатися на позивача.
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення позивача з військового обліку, зобов`язавши відповідача внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення позивача з військового обліку, відповідно до записів у його військовому квитку серії НОМЕР_3 від 09.09.1996 року.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позову повністю.
Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.
Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
в и р і ш и в:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з військового обліку.
3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з військового обліку, відповідно до записів у його військовому квитку серії НОМЕР_3 від 09.09.1996 року.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 1331,20 грн. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст судового рішення складено 07.09.2026 року.

Суддя | Костецький Назар Володимирович