Провадження номер 2/741/887/26
Єдиний унікальний номер 741/660/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року Носівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Ляшка Р.С.,
за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2026 року адвокат Усенко М.І. в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 31367-02/2025 від 14.02.2025 у розмірі 20 900 грн., судового збору в сумі 2 662,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 8 000 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 14.02.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі - ТОВ «Стар Файненс Груп») та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 31367-02/2025 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу фінансовий кредит у розмірі 5 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов’язався повернути кредит на сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Товариство свої зобов’язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору.
19.06.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі – ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») укладено договір факторингу № 19062025, відповіднодо умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Стар Файненс Груп», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 31367-02/2025.
Заборгованість відповідача за кредитним договором № 31367-02/2025 від 14.02.2025 становить 20 900 грн., з яких: 5 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5 400 грн. -  заборгованість за процентами, 500 грн. - заборгованість за комісією, 10 000 грн. - заборгованість за штрафом.
Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2026 року в цивільній справі відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 08 липня 2026 року. Клопотання представника позивача адвоката Усенка М.І. про витребування доказів задоволено.
21 травня 2026 року через систему «Електронний суд» відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на даний час. Отже, стягнення штрафу в розмірі 10 000 грн. за кредитним договором № 31367-02/2025 від 14.02.2025 в період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону. 
Просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення штрафу у розмірі 10 000 грн. та стягненні витрат на правничу допомогу. Судовий збір покласти на сторони пропорційно заявлених позовних вимог.
22 травня 2026 року через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Усенко М.І. подав до суду відповідь на відзив, у якому вказав, що доводи відповідача наведені у відзиві є безпідставними, не підтверджуються належними доказами та спростовуються матеріалами справи, нормами законодавства та актуальною судовою практикою. Просив задовольнити позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у повному обсязі.
02 червня 2026 року через систему «Електронний суд» відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив у якому зазначив, що стягнення штрафу в розмірі 10 000 грн. за кредитним договором № 31367-02/2025 від 14.02.2025 в період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» адвокат Усенко М.І. у судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надіслав до суду клопотання у якому просив розглядати справу без участі представника позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з’явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавств, у відзиві на позов просив розглянути справу з урахуванням заперечень викладених у відзиві.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов’язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 14.02.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 31367-02/2025 (а.с. 11-17).
Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 5 000 грн. на умовах строковості,зворотності, платності, а клієнт зобов’язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту (в разі застосування) та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору тип кредиту - кредиту.
Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору строк кредиту - 360 днів в день. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту – 14.02.2025. наданий кредит клієнт зобов’язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування, відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту - 13.06.2025.
Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору за користування кредитом Товариством нараховується проценти у розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 500 грн. (що складає 10 % від суми кредиту). Тип процентної ставки - фіксована.
Відповідно до пп. 1.4.1 п. 1.4 Денна процентна ставка складає 0,98 % та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 цього Договору. Орієнтовна реальна процентна ставка за кредитом на дату укладення Договору складає 2572,74 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту станом на дату укладення Договору складає 10 900 грн. Загальні витрати по кредиту - 5900 грн.
Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів клатіжної картки №4731-21хх-хххх-5277.
Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора Y213, який відправлений на номер мобільного телефону відповідача, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с. 20).
Відповідно до листа № 3426_260217121328 від 17.02.2026 ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» зазначає, що на виконання договору на переказ коштів № ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 14.02.2025 о 14:45:07 на суму 5 000 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі іPay.ua - 653213905 призначення платежу: зарахування 5 000 грн. на карту № НОМЕР_2 (а.с. 21 на зв.).
На виконання ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2026 року АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію, що на ім’я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , емітовано карту № НОМЕР_2 та 14.02.2025 зараховано кошти на суму 5 000 грн. (а.с. 77).
19.06.2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» (клієнт) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (фактор) укладено договір факторингу № 19062025, відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 24 на зв.-29).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 19062025 від 19.06.2025ТОВ «ФК Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 31367-02/2025 від 14.02.2025 в сумі 20 900 грн., з яких: 5 000 грн. - сума основного боргу за кредитом, 5 400 грн. - сума заборгованості по відсотках, 500 грн. - сума заборгованості по комісії, 10 000 грн. - пеня (а.с. 29 на зв.).
З розрахунку заборгованості за за кредитним договором № 31367-02/2025 від 14.02.2025 вбачається, що станом на 03.03.2026 заборгованість ОСОБА_1 становить 20 900 грн., з яких: 5000 грн. - прострочене тіло кредиту, 5 400 грн. - прострочені відсотки, 500 грн. - комісія, 10 000 грн. - штрафи (а.с. 22, 23).
Позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором та повідомляв про відступлення права вимоги (а.с. 32).
Згідно зі ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19.
Згідно з статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У Кредитному договорі сторони погодили порядок повернення кредиту, сплати відсотків та комісії.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтями 525, 526, 530, 610 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Оскільки відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку не сплатив, суд дійшов висновку про наявність підстав про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за процентами, комісії.
Щодо стягнення пені в розмірі 10 000грн. суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов’язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов’язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На зазначене звернув увагу Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2025 року у справі №758/5318/23 (провадження № 61-15103св24), від 06 травня 2025 року у справі № 464/2647/22 (провадження № 61-6059св24).
Зокрема Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 лютого 2025 року по справі № 758/5318/23 зазначив, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань, що випливають із кредитного договору, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Таким чином, вимога про стягнення пені в розмірі 10 000 грн. за кредитним договором № 31367-02/2025 від 14.02.2025 у період дії воєнного стану не відповідає вимогам Закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором підлягають частковому задоволенню в розмірі 10 900 грн., з яких: 5 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 5 400 грн. - заборгованість за процентами, 500 грн. - комісія.
Щодо судових витрат по справі суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов’язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження надання правничої допомоги та визначеного розміру на її оплату, до матеріалів справи додано: договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об’єднанням «Апологет»; копія ордера на надання правничої допомоги серія ВС № 1381377 від 02.07.2025; акт № 1469 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 10.04.2026, сума наданих послуг складає 8 000 грн.; детальний опис наданих послуг від 10.04.2026 (а.с. 34-36).
У зв`язку з частковим задоволенням позову (52,15 %) з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 4 172 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 388,44 грн. 
Керуючись ст.ст. 205, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-79, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 31367-02/2025 від 14 лютого 2025 року в розмірі 10 900 (десять тисяч дев’ятсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 1 388 (одна тисяча триста вісімдесят вісім) грн. 44 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 4 172 (чотири тисячі сто сімдесят дві) грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи: 
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, м. Львів;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 08 липня 2026 року.

Суддя Р.С. Ляшко