МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 вересня 2026 р. | № 400/9021/26
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом | ОСОБА_1 , ,
до відповідача | Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, ,
про | визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2026 року до Миколаївського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі – позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі-відповідач) про:
визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України Миколаївській області від 06.05.2026 щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 12.04.2005 по 03.07.2014 року в Миколаївському обласному центрі профілактики та лікування хворих на СНІД, на посаді головного лікаря до стажу роботи у подвійному розмірі для обчислення розміру пенсії;
зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 періоду роботи з 12.04.2005 по 03.07.2014 року до стажу роботи у подвійному розмірі, для обчислення розміру пенсії та перерахувати пенсію з 21.04.2026 року.
Позов обґрунтовано позивачем тим, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , позивач у період з 12.04.2005 по 03.07.2014 року працювала в Миколаївському обласному центрі профілактики та лікування хворих на СНІД, на посаді головного лікаря, а отже має право на зарахування зазначеного періоду у подвійному рорзмірі.
У відзиві на позовну заяву від 07.08.2026 відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволені відмовити в повному обсязі, оскільки:
Страховий стаж за період роботи з 12.04.2005 по 03.07.2014 зараховано в одинарному розмірі, оскільки пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.07.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 КАС України (без виклику сторін у судове засідання).
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі її обставини в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив.
17.03.2026 року Позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
26.03.2026 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення №143250025331 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. 
Вважаючи вищенаведене рішення про відмову у призначені пенсії протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом. Він переконаний, що відповідачі порушили його право на отримання пенсії за віком.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Миколаївській області та отримувала пенсію за вислугу років з 04.07.2014 року відповідно до Закону № 1058. 
З 02.04.2025 року Позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058. 
21.04.2026 Позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою в порядку Закону України від 02.10.1996 № 393/96 ВР «Про звернення громадян» щодо розгляду питання можливості зарахування стажу у подвійному розмірі. 
За результатами розгляду звернення від 21.04.2026 Відповідачем надано відповідь від 06.05.2026 №18630-16670/К-02/8-1400/26 в якому зазначено, що право на зарахування зазначеного стажу у подвійному розмірі, відсутнє.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).
Статтею 46 Конституції України громадянам гарантоване право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб – члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Абзацом тридцять шостим статті 1 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Згідно з абзацом дев`ятим частини третьої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Абзацом першим частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону (абзац перший пункту 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV).
У постанові від 22.04.2022 у справі № 214/3705/17 Верховний Суд сформував правовий висновок, що таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення», в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за перерахунком пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.
Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Таким чином, період роботи у закладах у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Платіжною інструкцією від 15.07.2026 підтверджується понесення позивачем судових витрат у розмірі 1064,96 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову, а тому ця сума підлягає відшкодуванню шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; код ЄДРПОУ: 13844159) задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо незарахування у подвійному розмірі стажу роботи ОСОБА_1 з 12.04.2005 по 03.07.2014 року в обласному центрі профілактики та лікування хворих на СНІД.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок коефіцієнта стажу та пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням стажу періодів роботи у подвійному розмірі з 12.04.2005 по 03.07.2014 року в обласному центрі профілактики та лікування хворих на СНІД, починаючи з 21.04.2026.
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області судовий збір у розмірі 1064 (Одна тисяча шістдесят чотири) гривень 96 копійок.
5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук   

Рішення складено в повному обсязі 03 вересня 2026 року