Справа № 583/3859/26
2/583/1938/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2026 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі: 
головуючого – судді Ярошенко Т.О.
з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в місті Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Грунської сільської ради Охтирського району, Сумської області про виділ частини земельної ділянки,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
28.07.2026 року представник позивачки – адвокат Литвин О.В. звернулася до суду з вказаним позовом, яким мотивує тим, що ОСОБА_1 належить частина земельної ділянки площею 1,3911 га кадастровий номер 5920387500:01:001:0143, розташованої на території Грунської сільської ради (Рибальський старостат) Охтирського району Сумської області. Крім того, позивачці належить частина земельної ділянки площею 0,3059 га, кадастровий номер 5920387500:01:001:0144, розташованої на території Грунської сільської ради (Рибальський старостат) Охтирського району Сумської області. Співвласником цих земельних ділянок була сестра позивачки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті право власності на частини земельних ділянок не оформлено. Позивачка мала намір укласти договір оренди земельних ділянок із ФГ «СУГАК В.В.» на оренду частин земельних ділянок. Договори були подані для державної реєстрації, але було відмовлено у реєстрації договорів, оскільки вказані договори підписані лише одним співвласником земельних ділянок. Тобто у позивачки виникла перешкода в розпорядженні та користуванні даними земельними ділянками. На підставі вищевикладеного просить виділити ОСОБА_1 в рахунок належної їй на праві власності частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5920387500:01:001:0143, що розташована на території Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області, як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, що утворився внаслідок фактичного поділу земельної ділянки та підлягає державній реєстрації, а саме земельну ділянку площею 0,6956 га позначену на схемі розподілу земельної ділянки виготовленої сертифікованим інженером землевпорядником ОСОБА_4 як ділянка 1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Грунської сільської ради та припинити право спільної часткової власності на цю земельну ділянку; виділити ОСОБА_1 в рахунок належної їй на праві власності частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5920387500:01:001:0144, що розташована на території Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області як окремий та цілий об`єкт нерухомого майна, що утворився внаслідок фактичного поділу земельної ділянки та підлягає державній реєстрації, а саме земельну ділянку площею 0,1530 га позначену на схемі розподілу земельної ділянки виготовленої сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 як ділянка 1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області та припинити право спільної часткової власності на цю земельну ділянку.
Процесуальні дії в справі та аргументи сторін.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.07.2026 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
03.08.2026 року від представника позивачки надійшло клопотання про витребування доказів, а саме належним чином завіреної копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 від приватного нотаріуса Воронкової О.А.
05.08.2026 року від Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області надійшла заява про визнання позовних вимог.
Від ОСОБА_2 відзиву в установлений законом строк не надійшло.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 06.08.2026 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду, витребувано від приватного нотаріуса Воронкової О.А. належним чином завірену копію спадкової справи, відкриту після смерті ОСОБА_3 
24.08.2026 року від приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Воронкової О.А. надійшла копія спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивачки – адвоката Литвин О.В. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала повністю.
Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв від них не надійшло.
Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.
Установлено, що ОСОБА_1 є власником частини земельної ділянки площею 1,3911 га кадастровий номер 5920387500:01:001:0143, розташованої на території Грунської сільської ради (Рибальський старостат) Охтирського району Сумської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №407076 (а.с.9). 
Також, ОСОБА_1 є власником частини земельної ділянки площею 0,3059 га, кадастровий номер 5920387500:01:001:0144, розташованої на території Грунської сільської ради (Рибальський старостат) Охтирського району Сумської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №407077 (а.с.8). 
Власником іншої частини цих земельних ділянок була сестра позивачки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 14.06.2021 року (а.с.12).
16.06.2025 року між ОСОБА_1 та ФГ «СУГАК В.В.» укладено договір оренди щодо вищевказаних частин земельних ділянок (а.с.13-14).
20.06.2025 року державним реєстратором Чернеччинської сільської ради Сумської області Бабута А.А. винесено рішення №79529379, №79543103 про відмову у проведенні реєстраційних дій, оскільки договір оренди підписаний лише одним співвласником земельної ділянки, що унеможливлює та перешкоджає проведенню державної реєстрації речових прав, а саме права оренди земельних ділянок (а.с.16-17).
Згідно схеми поділу земельної ділянки площею 1,3911 га, кадастровий номер 5920387500:01:001:0143, складеної сертифікованим інженером землеупорядником ОСОБА_4 розподіл земельної ділянки технічно можливий з виділенням 1 ділянки позивачу площею 0,6956 га (а.с.19).
Згідно схеми поділу земельної ділянки площею 0,3059 га, кадастровий номер 5920387500:01:001:0144, складеної сертифікованим інженером землеупорядником ОСОБА_4 розподіл земельної ділянки технічно можливий з виділенням 1 ділянки позивачу площею 0,1530 га (а.с.18).
З наданої копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 12.06.2021 року вбачається, що до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини 11.10.2021 року звернулася її донька ОСОБА_2 , син ОСОБА_5 та чоловік ОСОБА_6 – відмовилися від прийняття спадщини, про що надали нотаріальні заяви. (а.с. 48-68).
Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено у частині другій статті 16 ЦК України. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Згідно ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставіКонституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Особам (їх спадкоємцям), які мали у власності земельні ділянки до 15 травня 1992 року (з дня набрання чинності Земельним кодексом України), земельні ділянки не повертаються.
Відповідно до ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцемрозташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться,я кщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.
Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянкия як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Поділ, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у користуванні, здійснюється за згодою землекористувача, заставодержателя. Справжність підпису на такій згоді засвідчується нотаріально.Земельні ділянки можуть бути об`єднані, якщо вони мають однакове цільове призначення. У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Державна реєстрація прав суборенди, сервітуту, які поширюються на частину земельної ділянки, здійснюється після внесення відомостей про таку частину до Державного земельного кадастру. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі:поділу або об`єднання земельних ділянок; скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації;якщо речове право на земельну ділянку, зареєстровану в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", не було зареєстровано протягом року з вини заявника.Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Наявність обмежень у використанні земель, у тому числі червоних ліній, в межах земельної ділянки, що формується для обслуговування існуючого об`єкта нерухомості (будівлі, споруди), не перешкоджає її формуванню та визначенню її цільового призначення для потреб, пов`язаних із функціонуванням зазначеного об`єкта з дотриманням встановлених обмежень щодо використання земельної ділянки.
Суб`єктами права власності на землю згідно ст. 80 ЗК України є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності;б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності;в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Відповідно до положення ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).
За змістом ч.ч. 1, 3, 4ст. 86 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.
Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.
Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.
У приписах ч.ч.1,3 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділу натурі частки із майна,що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
За правилом ч. 1 ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.
Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до положень ч. 1 ст.364, ч. 2 ст.367 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до ч. 2 ст. 364 Цивільного кодексу України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим,співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
На підставу можливості проведення розподілу позивачем надано схему розподілу земельних ділянок, згідно з якими поділ земельної ділянки можливий.
За змістом ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна,що є у спільній сумісній власності, крім випадків,установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Отже, враховуючи викладене, право власника земельної ділянки закріплено законодавчо та для звернення до суду за вирішенням питання про виділ земельної ділянки в натурі зі спільної часткової власності не вимагає наявність спору, а вимагає наявність факту відмови у погодженні виділу часток.
Суд вважає, що за вказаних обставин, враховуючи, що надана позивачкою схема розподілу земельних ділянок виготовлена у відповідності до вимог щодо такої документації, наданий доказ судом визнається належним та допустимим, а тому вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Висновок суду. 
Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи у справі докази в цілому, так і кожний доказ, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позову. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Виділити в натурі у приватну власністьОСОБА_1 частину земельної ділянки, що становить площу 0,6956 га із земельної ділянки площею 1,3911 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5920387500:01:001:0143, що розташована на території Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області, позначену на схемі розподілу земельної ділянки за № 1, виготовленої сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 , припинивши право спільної часткової власності.
Виділити в натурі у приватну власністьОСОБА_1 частину земельної ділянки, що становить площу 0,1530 га із земельної ділянки площею 0,3059 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5920387500:01:001:0144, що розташована на території Грунської сільської ради Охтирського району Сумської області, позначену на схемі розподілу земельної ділянки за № 1, виготовленої сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_4 , припинивши право спільної часткової власності.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення складено 16.09.2026 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Грунська сільська рада, Охтирського району, Сумської області, юридична адреса площа Остапа Вишні, буд 3, с. Грунь, Охтирського району Сумської області, ЄДРПОУ 04389839.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Охтирського
міськрайонного суду Т.О. Ярошенко