Справа № 130/1448/25
2/152/476/26 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
10 липня 2026 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді – Роздорожної А.Г.
за участі секретаря судового засідання – Бабиної І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження по суті цивільну справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Вінниця-Млин», ОСОБА_1 
до відповідача  ОСОБА_2 ,
вимоги позивача: про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, - 
учасники справи: 
відповідачка – ОСОБА_2 ,
представник відповідачки – адвокат Смірнов С.М., 
представник позивачів в судове засідання не з`явився,
після закінчення судового розгляду, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача, відповідачки.
1. 22 травня 2025 року представник позивачів звернувся до суду з позовом у якому зазначив, що вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 КК України. Внаслідок неналежного виконання відповідачкою своїх службових обов`язків ТОВ «Торговий Дім «Вінниця-Млин» було завдано матеріальної шкоди у розмірі 1 291 009,55 грн, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та висновком судової експертизи. Крім того, засновнику товариства ОСОБА_1 було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, психоемоційних переживаннях та порушенні звичного способу життя, яку позивач оцінює у 250 000 грн. У зв`язку із цим представник позивачів просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ТД «Вінниця-Млин» матеріальну шкоду у розмірі 1 291 009,55 грн, на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 250 000 грн, а також судові витрати та витрати на правничу допомогу (а.с.1-4).
2. 23 лютого 2026 року від представника відповідачки – адвоката Смірнова С.М. надійшов відзив на позов, у якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та недоведеними, оскільки вони ґрунтуються на вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року, який не набрав законної сили та був скасований ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 квітня 2025 року. У зв`язку з цим, на думку представника відповідачки, відсутнє судове рішення, яким було б встановлено вину відповідачки у завданні матеріальної шкоди позивачам, а тому відсутні правові підстави для покладення на неї цивільно-правової відповідальності. Крім того, представник відповідачки зазначив, що закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не є підтвердженням винуватості особи та послався на відповідну практику Верховного Суду. Також вказав, що відповідачка не визнає своєї вини, оскільки всі дії на посаді директора товариства здійснювала за погодженням із сином засновниці товариства - ОСОБА_3 , який фактично контролював діяльність підприємства. На думку представника відповідачки, результати інвентаризації, на яких ґрунтуються вимоги позивачів, є недостовірними та сфальсифікованими, а подання позову є наслідком особистого конфлікту між відповідачкою та ОСОБА_3 . Також представник відповідачки заперечив проти вимоги про стягнення моральної шкоди, зазначивши, що позивачкою ОСОБА_1 не доведено наявності моральних страждань, причинного зв`язку між діями відповідачки та заявленою шкодою, а також не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість визначеного розміру компенсації. У зв`язку з цим предсьавник відповідачки просив у задоволенні позову відмовити повністю (а.с.106-111).
ІІ. Пояснення учасників справи.
3. В судовому засіданні представник відповідачки – адвокат Смірнов С.М. підтримав доводи, викладені у відзиві на позов, та пояснив, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року, на який посилається представник позивачів, був скасований ухвалою Вінницького апеляційного суду, а кримінальне провадження в подальшому закрито у зв`язку із закінченням строків давності, що не свідчить про встановлення вини відповідачки. Підтримуючи раніше поданий відзив на позов, представник відповідачки просив відмовити в задоволенні позову повністю.
4. Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позицію свого представника та пояснила суду, що своєї вини у заподіянні позивачам матеріальної чи моральної шкоди не визнає. Просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
5. 18 березня 2026 року від представника позивачів – адвоката Люлика Р.І. надійшло клопотання про участь у розгляді справи в режимі відеоконференції (а.с.153).
6. 6 травня 2026 року від представника відповідачки – адвоката Смірнова С.М. надійшло клопотання про відкладення судового засідання (а.с.160).
7. 6 травня 2026 року від представника позивачів – адвоката Люлика Р.І. надійшло клопотання про відкладення судового засідання (а.с.161).
8. 10 червня 2026 року від представника позивачів – адвоката Люлика Р.І. надійшло клопотання про відкладення судового засідання (а.с.163).
9. 11 червня 2026 року від представника відповідачки – адвоката Смірнова С.М. надійшло клопотання про відкладення судового засідання (а.с.165).
10. 2 липня 2026 року від представника позивачів – адвоката Люлика Р.І. надійшла заява, у якій він просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.168).
ІV. Інші процесуальні дії у справі.
11. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 травня 2025 року задоволено заяву судді Шепеля К.А. про самовідвід (а.с.17).
12. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 9 червня 2025 року позовну заяву повернуто у зв`язку із недотриманням законних вимог щодо підписання позовної заяви (а.с.20-21).
13. Постановою Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2025 року ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 9 червня 2025 року скасовано (а.с.49-51).
14. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 липня 2025 року суддю Заярного А.М. відведено від розгляду справи (а.с.58).
15. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 6 серпня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с.62).
16. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 вересня 2025 року допущено участь представника позивачів – адвоката Люлика Р.І. в усіх судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції (а.с.69).
17. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2025 року підготовче судове засідання по справі відкладено (а.с.85).
18. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 4 грудня 2025 року підготовче судове засідання по справі відкладено (а.с.94).
19. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 лютого 2026 року задоволено заяву секретаря судового засідання Ящук К.Я. про самовідвід (а.с.137).
20. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24 лютого 2026 року суддю Грушковську Л.Ю. відведено від розгляду справи (а.с.139).
21. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 лютого 2026 року суддю Порощука П.П. відведено від розгляду справи (а.с.143).
22. Відповідно до розпорядження голови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26 лютого 2026 року, матеріали цивільної справи направлено до Шаргородського районного суду Вінницької області для розгляду, у зв`язку із неможливістю утворити новий склад суду (а.с.147).
23. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 9 березня 2026 року цивільну справу прийнято до розгляду та встановлено відповідачці строк до 1 квітня 2026 року для надання відзиву на позов (а.с.151).
24. Ухвалою від 18 березня 2026 року допущено участь представника позивачів – адвоката Люлика Р.І. в судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції (а.с.155).
25. Ухвалою від 1 квітня 2026 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.159).
26. Ухвалою від 6 травня 2026 року судове засідання по справі відкладено (а.с.162).
27. Ухвалою від 11 червня 2026 року судове засідання по справі відкладено (а.с.166).

V. Фактичні обставини встановлені Судом.
28. Відповідно до копії висновку експерта №СЕ-19/102-21/14894-ЕК від 17 листопада 2021 року, документально довідка головного державного аудитора відділу контролю в аграрній галузі, екології та природокористування Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області Лайтана Р.П. від 4 жовтня 2021 року, в частині нестачі товарно-матеріальних цінностей в ТОВ «Вінниця-Млин» станом на 13 лютого 2020 року підтверджено частково в кількості 41655,137 кг на загальну суму 1291009,55 грн (а.с.7-10).
29. Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1341 КНП «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» від 24 лютого 2023 року, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 25 січня 2023 року з діагнозом F33.3 (рекурентний депресивний розлад). У виписці зазначено, що вона перебуває на диспансерному обліку з 2009 року, неодноразово проходила стаціонарне лікування, у тому числі після суїцидальної спроби у 2019 році. На момент госпіталізації скаржилася на тривогу, страх, порушення сну, знижений настрій та відсутність бажання жити. Під час психіатричного огляду встановлено, що пацієнтка висловлювала суїцидальні думки, мала високий суїцидальний ризик, була пригніченою, тривожною, із зниженим настроєм та критикою до свого стану. Після проведеного лікування рекомендовано подальше амбулаторне спостереження лікаря-психіатра та медикаментозну терапію (10 на звороті-11).
30. Відповідно до копії довідки №575, виданої КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. Ю.І. Ющенка» 17 липня 2023 року, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні у лікарні в період з 31 травня 2023 року по 12 червня 2023 року, а також у період з 20 червня 2023 року по 13 липня 2023 року (а.с.11 на звороті).
31. Згідно копії ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 квітня 2025 року, вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року відносно відповідачки за частиною другою статті 367 КК України скасовано, а відповідачку звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.с.113-117). 
32. Відповідно до копії вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року, відповідачку визнано виною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк два роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на один рік без сплати штрафу (а.с.118-130).
VІ. Оцінка Суду.
33. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
34. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
35. Згідно з частиною шостою статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
36. Відповідно до частини сьомої статті 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
37. Згідно частиною третьою статті 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
38. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
39. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Аналогічна норма викладена і у позиції Верховного Суду України, яка міститься у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» № 3 від 31 березня 1989 року (у редакції від 3 грудня 1997 року), відповідно до якої покладаючи на підсудного обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Не підлягає зменшенню розміру шкоди, якщо вона заподіяна злочинними діями засудженого, вчиненими з корисливою метою.
40. За змістом статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
41. Крім цього, згідно змісту п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», якою роз`яснено схожі за своєю суттю правовідносини, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
42. Також, відповідно до п. 5 цієї ж постанови Пленуму, обов`язковому доведенню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Положеннями п. 9 даної постанови Пленуму роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
43. Згідно з частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
44. Відповідно до вимог статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
45. Судом встановлено, що вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 листопада 2024 року, на який позивачі посилалися як на підставу своїх вимог, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 квітня 2025 року скасовано, а відповідачку звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. За таких обставин у даній цивільній справі відсутнє судове рішення, яким було б встановлено протиправність дій відповідачки та її вину у заподіянні позивачам шкоди. Отже, позивачі не були звільнені від обов`язку довести належними, допустимими та достатніми доказами факт завдання шкоди, її розмір, участь відповідачки у її завданні, тощо. Однак матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б у своїй сукупності підтверджували, що саме дії чи бездіяльність відповідачки перебувають у прямому причинному зв`язку із заявленою матеріальною шкодою у розмірі 1 291 009,55 грн, а також із моральною шкодою, про відшкодування якої просить позивачка ОСОБА_1 .. 
46. З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, законом в такій категорії справ не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України), відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). У свою чергу потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду (позиція ВС в справі №395/1360/15 в постанові від 30 січня 2018 року). В даному випадку самі лише висновок експерта та медичні документи не є достатніми доказами для встановлення всіх необхідних умов цивільно-правової відповідальності відповідачки. Оскільки позивачами не доведено факт завдання шкоди за участю відповідачки, а також факт того, що відповідачка є заподіювачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову.

З цих підстав, 
Керуючись статтями 4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, статтями 15, 16, 386, 1166, 1167 ЦК України, Суд, -
у х в а л и в :
1. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Вінниця-Млин», ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину - відмовити повністю.
2. Призначити судове засідання щодо розподілу судових витрат на 14 липня 2026 року на 15-30 год.
На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).
Повне рішення суду складено 10 липня 2026 року.
Ім`я (найменування) сторін:
Позивачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Вінниця-Млин», що знаходиться по площі Героїв Чорнобиля, буд. 1, офіс 112, в м. Вінниця Вінницька область, ЄДРПОУ 37489390.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована мешканка АДРЕСА_1 .
Представник позивачів: адвокат Люлик Роман Іванович, що знаходиться по просп.. Коцюбинського, буд. 4, офіс 5, в м. Вінниця Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000517, видане не підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області від 19 червня 2019 року №6/19, діє на підставі ордерів серії АВ №1200087 та №1200088 від 2 травня 2025 року.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, ід.№ НОМЕР_1 , зареєстрована по АДРЕСА_2 . 
Представник відповідача: адвокат Смірнов Сергій Михайлович, який знаходиться по вул. Київська, буд. 12, офіс 2, в м. Жмеринка Вінницької області, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВН №000439, видане на підставі рішення Ради адвокатів Вінницької області від 20 лютого 2019 року №2, діє на підставі ордеру серії АВ№1266603 від 21 січня 2026 року.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА