Справа № 680/504/26
№3/680/131/26
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" липня 2026 р.      селище Нова Ушиця
Суддя Новоушицького районного суду Хмельницької області Польова В.Є., 
розглянувши матеріали, які надійшли від  Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
20 червня 2026 року о 13 годині 20 хвилин, в с-щі Нова Ушиця ОСОБА_1 повторно протягом року, будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП по справі №680/520/26 Новоушицьким районним судом, керував електричним скутером YADEA LUNA без д.н.з., із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. За результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alkotest 7510 ARLM 0330 встановлено стан сп`яніння водія (тест №1021, результат 1,90 проміле). З вказаним результатом ОСОБА_1 не погодився, однак від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно із ч.2 ст.130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Адвокат Полянчук В.Б. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та зазначив, що порушено порядок огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , а саме він був не згідний із результатом тесту Drager Alkotest і погодився проїхати в медичний заклад. В медичному закладі працівник закладу охорони здоров`я відмовив ОСОБА_1 в проведені огляду пославшись на відсутність приладу Драгер. Далі його було направлено не до найближчого медичного закладу КНП «Віньковецька багатопрофільна лікарня» (26 км.), а до КНП «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня» (від 51 до 68 км.). Зазначає про розбіжність у часі керування зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписі. Крім того матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 та не відображено руху транспортного засобу на відеозаписі.
Також вказав, що ОСОБА_1 відмовився проїхати в КНП «Дунаєвецька БЛ», оскільки є інсулінозалежним, не може далеко їхати від дому, а тому в його діях є обставини крайньої необхідності.
Зазначає, що ОСОБА_1 не є водієм в розумінні ПДР України, оскільки керування електроскутером, яким він керував не вимагає наявності посвідчення водія, а тому до нього не може бути застосовано такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортним засобом.
Також звертав увагу суду, що постанова Новоушицького районного суду за ч.1 ст. 130 КУпАП в справі №680/520/26 не засвідчена в установленому законом порядку, а тому не може вважатися доказом.
Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 130 КУпАП, вина ОСОБА_2 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №698183 від 20 червня 2026 року, яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення який відповідає вимогам статті 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом. Зауважень щодо протоколу під час його складання від ОСОБА_1 не надходило, також останній не був позбавлений можливості викласти свою незгоду із цим правопорушенням;
- результатом тесту Drager Alkotest 7510 ARLM 0330 № 1021, згідно якого в організмі ОСОБА_1 виявлено 1,90 о/оо алкоголю;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці; 
- постановою Новоушицького районного суду №680/520/25 від 20 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 17000,00 грн. та позбавлено права керування на строк 1 рік; 
- відеозаписом на якому видно, що ОСОБА_1 керує скутером YADEA LUNA без д.н.з., зупинений працівниками поліції, при цьому поліцейський зазначає, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння і пропонує йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест», на що водій погодився. Результат склав 1,90 о/оо алкоголю, однак ОСОБА_1 з результатом не погодився і виявив бажання проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Прибувши на огляд в медичний заклад працівник медичного закладу повідомив, що провести огляд на стан сп`яніння немає можливості, оскільки прилад знаходиться на перереєстрації. Далі працівники поліції запропонували ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад КНП «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня» на що ОСОБА_1 відмовився посилаючись на стан здоров`я та інсулінозалежність. Далі відеозаписом встановлено, що ОСОБА_1 в медичному закладі перевірили рівень цукру в крові, результат озвучений медичним працівником «в нормі». Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з тим, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, а саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. 
Також матеріали справи містять направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Новоушицька БЛ» ОСОБА_1 .
Посилання адвоката Полянчука В.Б. на порушення процедури проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 суд відхиляє та зазначає наступне. 
Із досліджених відеозаписів вбачається, що працівники поліції безпосередньо спілкувалися із ОСОБА_1 , повідомили йому про виявлені ознаки сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, результат якого становив 1,90 о/оо алкоголю. ОСОБА_1 з результатом не погодився і виявив бажання проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Огляд на стан сп`яніння в медичному закладі КНП «Новоушицька багатопрофільна лікарня» не проводився через те, що прилад, яким проводять огляд на стан сп`яніння знаходиться на перереєстрації. Проїхати в медичний заклад КНП «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня» ОСОБА_1 відмовився в установленому законом порядку. Зміст його відповіді і загальний характер поведінки свідчать, що така відмова була усвідомленою, а пропозиція працівників поліції була для нього зрозумілою.
Суд бере до уваги той факт, що будь-яких загроз для життя і здоров`я ОСОБА_1 не було, а також те, будь-яких порушень чи неправомірних дій відносно ОСОБА_1 з боку працівників поліції чи медичних працівників не вчинялось.
Суд відхиляє доводи захисника про неправомірність вимоги працівників поліції щодо направлення водія для проходження медичного огляду до закладу охорони здоров`я, який, на думку сторони захисту, не є найближчим, з огляду на таке.
Вибір закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду належить до повноважень працівників поліції та не залежить від волевиявлення водія. Проведення огляду здійснюється за обов`язкової присутності (супроводу) працівників поліції, у зв`язку з чим саме вони визначають заклад охорони здоров`я, до якого доставляється особа. При цьому заклад охорони здоров`я, до якого працівники поліції запропонували проїхати водієві, включений до переліку закладів охорони здоров`я, яким надано право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у 2026 році, затверджених наказом №3 від 08 січня 2026 року Хмельницької обласної державної адміністрації Хмельницької обласної військової адміністрації.
За таких обставин обов`язок водія полягає у виконанні законної вимоги працівників поліції та проходженні медичного огляду у зазначеному ними закладі охорони здоров`я, а відмова від проїзду до такого закладу свідчить про відмову від проходження огляду в установленому законом порядку.
Крім того, суддя звертає увагу на те, що згідно з долученими до матеріалів справи відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_1 не наполягав на проходженні огляду саме у зазначеному захисником закладі охорони здоров`я.
Також суд звертає увагу на те, що юридична адреса (адреса місцезнаходження) КНП «Дунаєвецька багатопрофільна лікарня» є вул. Соборна (вул. Горького), 7 м. Дунаївці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, і якщо будувати маршрут по https://www.google.com.ua/maps, на який посилається адвокат відстань до лікарні складає 36 км., а відстань до КНП «Віньковецька багатопрофільна лікарня» за юридичною адресою складає 26 км., що є невеликою різницею.
Твердження захисника на те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння працівником поліції не виписувалось та не вручено ОСОБА_1 , не свідчать про наявність істотних порушень, враховуючи те, що до КНП «Дунаєвецька БЛ» ОСОБА_1 не доставлявся для огляду через відмову.
Щодо посилань захисника про розбіжність годин в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписі, суд зазначає, що вказана неточність не може виключати в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
Також не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту про те, що відеозапис не є безперервним, оскільки такий є, логічними за своїм змістом, будь-яких ознак монтажу, порушення безперервності записів, стирання та обрізання записи не містять.
Щодо посилань адвоката Полянчука В.Б. про відсутність доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.
Факт керування ОСОБА_1 електричним скутером YADEA LUNA, суд вважає доведеним, оскільки він підтверджується відеозаписом, на якому зафіксований рух електричним скутером YADEA LUNA без д.н.з, під керуванням ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 . Крім того, сам ОСОБА_1 зазначає, що він «їхав в аптеку».
Посилання захисника на те, що ОСОБА_3 діяв у стані крайньої необхідності, суд вважає безпідставними з огляду на наступне. 
Відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Верховний Суд у постанові № 686/5225/17 від 21 грудня 2018 року зауважив, що у разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини. Суд роз`яснив, що стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам. Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається.
Керування ОСОБА_1 електроскутером у стані алкогольного сп`яніння з метою проїхати до аптеки не є станом крайньої необхідності, оскільки не вимагало особистого керування транспортним засобом.

Доводи захисника про те, ОСОБА_1 не є водієм в розумінні ПДР України, оскільки керування електроскутером, яким він керував не вимагає наявності посвідчення водія, а тому до нього не може бути застосовано такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки особа, яка керує електричним транспортним засобом, вважається водієм. Незалежно від того, чи потрібне посвідчення водія для конкретного електричного транспортного засобу (залежно від його потужності), людина, яка управляє ним, виконує роль водія і на неї поширюються правила дорожнього руху.
Відповідно до Правил дорожнього руху України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Санкція ч.2 ст.130 КУпАП не є альтернативною, а передбачає адміністративне стягнення у виді штрафу поєднаного із позбавленням права керування транспортними засобами.
При цьому, у даному випадку, загальні засади призначення адміністративного стягнення, визначені ч. 1 ст. 33 КУпАП, не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки передбачено накладення стягнення у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Тобто у цій справі, з огляду на встановлену законодавством безальтернативну санкцію за ст.130 ч.2 КУпАП ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Законодавець не передбачає можливості накладення стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.
Окрім того захисник Палянчук В.Б. посилався, що постанова судді Новоушицького районного суду №680/520/25 про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП не засвідчена належним чином. 
В матеріалах справи міститься постанова Новоушицького районного суду Хмельницької області №680/520/25 про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 02 вересня 2025 року. Також наявна довідка старшого інспектора ВАП батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області, яка також підтверджує факт притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Суд звертає увагу на те, що згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
З наведеного убачається, що суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, зокрема, судові рішення у справі.
Тому, доводи захисника, не спростовують складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 , а його незгода з висновком Drager Alkotest 7510 ARLM 0330 № 1021 щодо стану сп`яніння не звільняє його від обов`язку пройти запропонований огляд в медичному закладі.
Склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП у формі відмови від огляду, є закінченим із моменту усвідомленої відмови водія від проходження відповідної процедури. 
Позицію сторони захисту щодо невизнання вини суд розцінює як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення та зазначає, що ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки встановлені законодавством України.
Інші доводи адвоката Полянчука В.Б. не можуть бути підставою для закриття провадження у справі.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП, є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, а саме керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння повторно протягом року та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до встановленого порядку.
Диспозицією частини другої статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.130 КУпАП, а саме повторно протягом року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння при цьому відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відтак до нього слід застосувати стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Згідно із довідками інспектора ВАП батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП О. Горбанюка, ОСОБА_1 видавалось посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22 січня 2021 року (станом на 20 червня 2026 року, згідно інформації ТСЦ МВС статус – вилучений), та зареєстровані наступні правопорушення: 23 липня 2025 року ч.1 ст. 130 КУпАП, ч.1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 30 КУпАП, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті. 
Суд бере до уваги, що постановою Новоушицького районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2025 року по справі № 680/520/25 за ч. 1 ст. 130 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді, зокрема, позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Постанова набрала законної сили 02 вересня 2025 року. 
Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, тобто з 02 вересня 2025 року  ОСОБА_1  позбавлений права керування транспортними засобами на 1 рік. Станом на 15 липня 2026 року  ОСОБА_1  не відбув 1 місяць 18 днів даного адміністративного стягнення.
Тому, згідно із вказаними вимогами ч. 3 ст. 30 КУпАП, підлягає приєднанню невідбута частина усіх раніше призначених стягнень, а загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк 10 років.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до  ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 665,60 гривень.
Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130, 276-280, 283-285, 294 КУпАП, суддя, 
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. 
На підставі ч.3 ст.30 КУпАП до накладеного адміністративного стягнення приєднати невідбуту частину адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до постанови Новоушицького районного суду Хмельницької області від 20 серпня 2025 року по справі №680/520/25 за ч. 1 ст.130 КУпАП, яка набрала законної сили 02 вересня 2025 року, у вигляді 1 місяця та 18 днів позбавлення права керування транспортними засобами та остаточно визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць 18 (вісімнадцять) днів. 
Реквізити для сплати штрафу:
Отримувач коштів ГУК у Хмел.обл/Хмельн.обл./21081300 код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775 банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA748999980313060149000022001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу - штраф по справі № 680/504/26.
Стягувач – Новоушицький районний суд Хмельницької області, місцезнаходження: 32600, с-ще Нова Ушиця, вул. Українська, 27, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область, ЄДРПОУ - 02887042.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Стягнути із ОСОБА_1 – 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Реквізити для сплати судового збору:
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UА908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу - судовий збір по справі №680/504/26.
Стягувач - Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код ЄДРПОУ- 26255795.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя   В.  Є.  Польова