Справа № 296/8592/26
3/296/1958/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" серпня 2026 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Дідоренко А.Е., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління ДПС у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
ОСОБА_1 17.06.2026 за адресою у АДРЕСА_2 , під час проведення контрольної розрахункової операції у відділі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не було проведено розрахункову операцію через зареєстровані реєстратори розрахункових операцій. Своїми діями порушила п. п. 1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів, розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року. Вказане порушення встановлено актом фактичної перевірки за №1157/06/25/РРО/ НОМЕР_1 від 22.06.2026 року.
За даним фактом 19.06.2026 року головний державний інспектор Хурцилава Г.Г. склав протокол №449 про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
ОСОБА_1 до суду не з`явився.
Від представника ОСОБА_1 адвоката Кутлиєва Б.Н. на адресу суду надійшли письмові заперечення, у яких адвокат просить закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, розгляд справи просить здійснювати без їх участі. Адвокат посилається на порушення контролюючим органом порядку та строків складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначив, що у протоколі не конкретизовано, під час якої саме контрольної-розрахункової операції та за яку продукцію не було видано розрахунковий документ. Вказав, що протокол складено 19.06.2026 року, тоді як фактичну перевірку проведено 17.06.2026 року, тобто з порушенням строку, передбаченого ч. 2 ст. 254 КУпАП. Також захисник звернув увагу на розбіжності щодо дат складення та вручення актів фактичної перевірки, зазначивши, що до матеріалів справи долучено акт від 22.06.2026 року, про який ОСОБА_1 19.06.2026 року не був повідомлений та який йому не вручався. Крім того, послався на те, що відповідно до наказу про проведення перевірки вона мала проводитися з 11.06.2026 року тривалістю не більше 10 діб, тоді як акт перевірки складено 19.06.2026 року. Вважав, що зазначені порушення ставлять під сумнів допустимість та достовірність доказів у справі, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних із порушенням закону, у зв`язку з чим просив суд врахувати наведені обставини під час вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Судом в судовому засіданні дослідженні матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №449 від 19.06.2026 року; копія акту фактичної перевірки за №1157/06/25/РРО/ НОМЕР_1 від 22.06.2026 року.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події й складу адміністративного правопорушення.
Ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
У протоколі про адміністративне правопорушення №449 від 19.06.2026 не зазначено під час здійснення якої саме контрольно-розрахункової операції у відділі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не було видано розрахунковий документ. Особа яка вчинила правопорушення працівнику податкової служби. який також здійснював перевірку та зазначений в акті перевірки була відома 17.06.2026 року, однак протокол про адміністративне правопорушення був складений 19.06.2026 року у порушення строків визначених ч.2 ст.254 КУпАП.
ГУ ДПС у Житомирській області за наслідком перевірки складено Акт фактичної перевірки №/06/25/РРО/ НОМЕР_1 від 19.06.2026, акт вручено ФОП ОСОБА_1 19.06.2026, про що міститься відмітка в акті.
До матеріалів судової справи додано акт перевірки №1157/06/25/РРО/ НОМЕР_1 від 22.06.2026, такий акт не було вручено ФОП ОСОБА_1 19.06.2026, ОСОБА_1 взагалі не було відомо про акт перевірки від 22.06.2026 (відмітка про отримання акту перевірки від 22.06.2026 наявна в акті перевірки), тобто працівники контролюючого органу 19.06.2026 вручили ОСОБА_1 . Акт фактичної перевірки від 22.06.2026.
За наслідками проведеної перевірки органом контролю складено Акт фактичної перевірки без номера.
У податковому повідомленні-рішенні №0145960708 від 09.07.2026 зазначено акт перевірки №11571/06/25/РРО/ НОМЕР_1 від 22.06.2026, про який не було відомо ФОП ОСОБА_1 , оскільки акт перевірки №11571/06/25/РРО/ НОМЕР_1 від 22.06.2026 не було вручено останньому. До протоколу додано акт фактичної перевірки Головного управління ДПС у Житомирській області ФОП ОСОБА_1 від 22.06.2026 №11571/06/25/РРО/ НОМЕР_1 », однак про такий акт ФОП ОСОБА_1 , було не відомо.
З письмових заперечень вбачається. Що ФОП ОСОБА_1 оскаржує податкове повідомлення-рішення №0145960708 від 09.07.2026 в Житомирському окружному адміністративному суді.
У своїй практиці Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки - це документ, у якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки контролюючого органу щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, тобто такий акт та дії посадових осіб контролюючого органу зі складання цього акта не створюють правових наслідків, не породжують, не змінюють та не звужують права особи, не встановлюють для неї додаткових обов`язків та не покладають відповідальність (постанова Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №П/811/2893/14).
Акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП.
Викладені в акті перевірки відомості не є неспростовними доказом вини особи у порушенні вимог законодавства, а підлягають перевірці та оцінці на підставі наявних доказів під час розгляду справи (постанова Верховного Суду від 21.08.2020 у справі №822/1037/18).
Недостатньо просто зафіксувати порушення в акті необхідно, щоб його висновки базувалися на достовірних доказах, зокрема детальній фіксації параметрів порушення (постанова Верховного Суду від 30.01.2025 у справі № 922/618/22).
При цьому, визнання вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є безумовною підставою для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Суд або інший орган, що розглядає справу, зобов`язаний дослідити всі обставини справи, зібрати докази та переконатися у наявності події адміністративного правопорушення та вини особи, яка притягується до відповідальності.
Таким чином, на підтвердження отриманих результатів перевірки уповноваженою особою суду не надано жодного такого документа або інформації, на підставі яких суд мав би можливість встановити, чи мала місце подія адміністративного правопорушення, а також інші факти, які мають істотне значення для з`ясування усіх обставин справи для правильного її вирішення.
Інших доказів на підтвердження суб`єктивної та об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 Кодексу про адміністративні правопорушення України, суду не надано.
Отже, матеріалами справи поза розумним сумнівом не доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
Пунктом 1 частини 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події й складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що суд розглядає справу про вчинення адміністративного правопорушення в межах і на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженими органами, а належні й достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, відсутні, провадження у справі підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
постановив:
Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності події й складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Cуддя А. Е. Дідоренко