Справа №705/2431/26
3/705/1050/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.09.2026   м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко Олена Іванівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Уманського РУП ГУНП у Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка проживає по АДРЕСА_1 , військовослужбця,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2026 серії ЕПР1 № 632256 ОСОБА_1 04.04.2026 о 22 год. 38 хв. в м. Умань, вул. Білогрудівська, 6, керувала автомобілем Ауді А4 н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, пройшовши медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки тз за допомогою алкотеста Драгер ARTA 0168 тест 88, результат тесту 0,86 проміле, з результатом погодилась, чим порушила п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Цімоха Р.Р. 26.05.2026 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, вказавши, що ознайомившись із матеріалами справи, ОСОБА_1 своєї вини категорично не визнає та вважає, що провадження підлягає закриттю. 04.04.2026 ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не керувала. Працівники поліції при складанні адміністративних матеріалів не зробили жодних дій для того, щоб встановити, хто саме керував транспортним засобом. В матеріалах справи відсутні жодні докази, які б вказували на те, що працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт керування останнього автомобілем. Під час складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 неодноразово повідомляла працівникам поліції, що автомобілем не керувала, а керував її товариш. Матеріали справи не містять жодних доказів, які б вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало б поліцейським підстави для висунення їй вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. Також зазначив, що до матеріалів справи не долучено диска з відеозаписом з нагрудної відеокамери працівника поліції, який би відображав обставини вчинення адміністративного порушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просив суд провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу і події адміністративного правопорушення. 
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Цімоха Р.Р. підтримав раніше подане клопотання та просив його задовольнити. 
Вислухавши пояснення адвоката Цімохи Р.Р., дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, – керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, з огляду на таке.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Адміністративним правопорушенням (проступком) за ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону. 
Частиною 1 ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до вимог п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до тесту, проведеного приладом Alcotest Drager 04.04.2026 о 23 год. 07 хв., встановлено наявність у видихуваному повітрі ОСОБА_1 0,86 проміле алкоголю.
За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Протокол про адміністративне правопорушення від 04.04.2026 серії ЕПР 1 № 632256відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.
Будь-яких зауважень щодо змісту протоколу чи клопотань ОСОБА_1 не заявляла. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, їй були роз`яснені. 
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що поліцейським було дотримано порядок проведення огляду на стан сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП . 
У судовому засіданні був переглянутий відеозапис з місця вчинення правопорушення, що міститься на DVD-диску, який був долучений заступником начальника Уманського РУП ГУНП в Черкаській області Царенком А. 05.06.2026 до матеріалів адміністративної справи, з якого вбачається, що в темну пору доби по дорозі рухається автомобіль Ауді А4 н.з. НОМЕР_2 , який на вимогу поліцейських зупинився. За кермом перебувала ОСОБА_1 , під час спілкування поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або ж у медичному закладі, так як від неї було чути запах алкоголю. ОСОБА_1 вказала, що нічого не пила, і не заперечувала пройти освідування, проте наполягала, що пройде огляд тільки у ВСП або з працівниками ВСП, так як вона військовослужбовець. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 сперечалася з ними, вживала нецензурну лексику, звинувачувала їх в тому, що безпідставно зупинили автомобіль, що вона нічого не порушувала. Через деякий час все ж таки погодилася пройти огляд за допомогою  приладу Alcotest Drager, результат якого показав 0,86 проміле алкоголю. З результатом огляду погодилась. Працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення, який було підписано ОСОБА_1 та відсторонено водія від керування транспортним засобом. 
Переглянутий відеозапис суд визнає належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку, здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів та надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення. 
Таким чином, оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу ОСОБА_1 здійснено згідно з чинним законодавством та відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При дослідженні матеріалів справи, в тому числі при перегляді відеозапису, істотних порушень з боку працівників поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено.
З відеозапису цілком зрозуміло, що події відносяться саме до цієї справи та відбулися саме в той день, час та за тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Твердження захисника про відсутність доказів керування автомобілем, суд оцінює як такі, що дані з метою уникнення можливої відповідальності в разі доведення вини у вчиненому, адже санкція статті передбачає безальтернативно суворе покарання. 
Таким чином, на підставі досліджених у справі доказів суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та її вину у вчиненому повністю доведено.
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , її винуватість у вчиненні зазначеного діяння підтверджується сукупністю досліджених доказів, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2026 серії ЕПР1 № 632256, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення; результатом алкотестеру Drager, який показав 0,86 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом події, що мала місце 04.04.2026, який міститься на DVD-диску, доданому до матеріалів справи.
Невизнавальні пояснення особи, яка притягається до відповідальності, суд оцінює як такі, що дані з метою уникнення можливої відповідальності в разі доведення вини у вчиненому, адже санкція статті передбачає безальтернативно суворе покарання. Крім того суд бере до уваги при розгляді даної справи, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
Обрану категоричну невизнавальну позицію ОСОБА_1 суд оцінює, як обраний спосіб самозахисту, який є виключно голослівним, оскільки жодним доказом не спростовано встановлених обставин, та свідчить про намагання у такий спосіб уникнути відповідальності. Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор, який оформлював протокол, має упереджене ставлення щодо ОСОБА_1 при складанні протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, або що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи помилки при встановленні обставин справи, або що він зацікавлений у результатах розгляду справи. Отже, підстав для закриття провадження у справі не встановлено.
Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.9 а ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, керуючись ст. ст. 33, 284, 287 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Єщенко