Справа № 639/5988/26
Провадження № 3/639/1091/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
27 липня 2026 року       м. Харків
Суддя Новобаварського районного суду міста Харкова Курило В. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:
28 червня 2026 року о 17 годині 49 хвилин за адресою: м. Харків, вул. Станційна, 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Kia Clarus», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 (прилад ARНЕ-0222) та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , у призначене судове засідання 27.07.2026 о 12:00 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки поштою за адресою його фактичного місця проживання, однак судова повістка не вручена адресату, у зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою.
Крім того, ОСОБА_1 викликався у судове засідання шляхом направлення повідомлення у додаток «Viber» на його номер мобільного телефону, який зазначено в матеріалах справи, повідомлення доставлено абоненту, що підтверджується довідкою від 07.07.2026.
Поважні причини своєї неявки ОСОБА_1 не повідомив, клопотань чи заяв на адресу суду від нього не надходило, хоча йому достеменно було відомо про те, що розгляд справи відбудеться в Новобаварському районному суді міста Харкова, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України, головним обов`язком держави є утвердження і забезпечення прав і свобод людини. Забезпечення прав і свобод, крім усього іншого, потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року №22-рп/2004).
Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.
Відповідно позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03), сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до вимог статті 268 КУпАП, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не належить до категорії справ, у яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У зв`язку з цим справу розглянуто за відсутності зазначеної особи на підставі наявних у матеріалах справи письмових доказів.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності відповідно до вимог закону, суддя дійшов таких висновків.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, досліджених у судовому засіданні, а саме:
- фактичними даними, відображеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 705407 від 28.06.2026, який складено стосовно ОСОБА_1 за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 28.06.2026, яким підтверджується, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 не проводився, у зв`язку з відмовою;
- направленням від 28.06.2026, яким підтверджується, що 28.06.2026 о 19:00 водій ОСОБА_1 направлявся до КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак такий огляд в закладі охорони здоров`я не проводився;
- письмовою розпискою ОСОБА_1 від 28.06.2026 про те, що він зобов`язується не сідати за кермо транспортного засобу до повного протверезіння та зникнення ознак сп`яніння;
- рапортом поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Коровка Д. від 28.06.2026, яким підтверджується, що під час патрулювання Новобаварського району м. Харкова до екіпажу патрульної поліції «3102» (Коровко, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) звернувся небайдужий громадянин, який повідомив, що бачив водія з ознаками алкогольного сп`яніння, який керував транспортним засобом «Kia Clarus», номерний знак НОМЕР_2 , та поїхав у сторону Уденського гідропарку. При перевірці даної інформації за адресою: м. Харків, вул. Станційна, 4, було виявлено та зупинено транспортний засіб «Kia Clarus», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який є діючим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , на посаді стрільця-санітара, у званні «старший солдат». Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 (прилад ARНЕ-0222) та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», на що водій ОСОБА_1 відмовився. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також було з`ясовано, що водій ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, за що на нього було винесено постанову серії ЕНА №7458543 за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Транспортний засіб залишено на місці зупинки без порушення ПДР України, водія відсторонено від керування автомобілем;
- відеозаписом з реєстратора службового автомобіля патрульної поліції від 28.06.2026, на якому о 17:50:01 зафіксовано момент руху та момент зупинки поліцейськими транспортного засобу «Kia Clarus», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
З досліджених відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції (ID реєстратори №470127, №475938, №475506) від 28.06.2026 встановлені такі обставини:
- о 17:50:12 поліцейські підійшли до водія, який керував транспортним засобом «Kia Clarus», номерний знак НОМЕР_2 . Водій повідомив поліцейським, що є військовослужбовцем, а також мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці;
- о 18:21:37 поліцейські встановили особу водія як ОСОБА_1 ;
- о 18:22:10 водій ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що він не отримував посвідчення водія;
- о 18:22:30 поліцейський запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я;
- о 18:28:52 водій ОСОБА_1 в розмові з поліцейськими визнав, що перед цим випив багато пива;
- о 18:29:00 водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого поліцейський роз`яснив йому, що за відмову буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- о 19:28:25 поліцейський ознайомив ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого він його підписав без зауважень та заперечень.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вищевказані докази є належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких суддя встановлює наявність події адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та визнання її винуватості.
Згідно з вимогами статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Приписами статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з пунктом 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Згідно з положеннями п. 2, п. 3 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом – Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
З досліджених відеозаписів та письмових доказів достовірно встановлено, що на законну вимогу поліцейського пройти огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.
Причини, з яких водій ОСОБА_1 відмовився виконати вимогу поліцейського про проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, правового значення для розгляду цієї справи не мають.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, суддя дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
При вирішення питання щодо накладення адміністративного стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує такі обставини.
Довідкою т.в.о. інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Юрасова Д. підтверджується, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно облікових даних ІПНП, не отримував посвідчення водія.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.
Санкцією частини першої статті 130 КУпАП передбачено безальтернативне адміністративне стягнення, яке накладається на водіїв, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Отже, суддя дійшов висновку, що передбачене в санкції частини першої статті 130 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами є обов`язковим додатковим стягненням.
При цьому, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, зокрема попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
Суд також звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Підхід щодо неможливості застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету адміністративного стягнення.
Відповідно до інформаційного листа Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду №718/0/158-25 від 04.12.2025, під час розгляду справ про адміністративні правопорушення в ході вирішення питання про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом в тих випадках, коли особа такого права не мала або була його позбавлена, є підстави, з урахуванням статті 30 КУпАП, для застосування підходу аналогічного тому, що був сформований у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04.09.2023 у справі №702/301/20.
Таким чином, суддя вважає можливим накласти на порушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення за санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, що є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір – 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2026 року – 3 328 грн), що складає 665,60 грн.
З огляду на викладене, керуючись статтями 245, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) (отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харків обл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Роз`яснити, що штраф повинен бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини другої статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень;
- витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя        В. О. Курило