номер провадження справи 27/94/26 

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2026 Справа № 908/1601/26

м. Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С., розглянувши матеріали справи
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” (вул. Заводська, буд. 7, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 45999072)
до відповідача: Комунального підприємства “Запоріжремсервіс” Запорізької міської ради (вул. Фанатська, буд. 23-А, м. Запоріжжя, 69006, код ЄДРПОУ 22144952)
про стягнення 96 913 грн 28 коп.

без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” через підсистему “Електронний суд” звернулося до Господарського суду Запорізької області із позовною заявою до Комунального підприємства “Запоріжремсервіс” Запорізької міської ради про стягнення заборгованість за розподіл природного газу у розмірі 96 913 грн 28 коп.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2026 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1601/26 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.
Ухвалою суду від 07.07.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1601/26, присвоєно справі номер провадження 27/94/26. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання. 
Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. 
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).
Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 3 ст. 252 ГПК України).
Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами заявлено не було. 
Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Звернення з даним позовом викликано неналежним виконанням Комунальним підприємством “Запоріжремсервіс” Запорізької міської ради зобов`язань зі сплати заборгованості за надану позивачем послугу розподілу природного газу, відповідно до укладеного між сторонами типового договору розподілу природного газу, шляхом підписання заяви-приєднання № ZPN0020-01.26 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим). Таким чином, за позивачем зберігається право на заявлення вимог по стягненню з відповідача заборгованості за розподіл природного газу в розмірі 96 913 грн 28 коп.
22.07.2026 через підсистему систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, проти позову заперечив, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Відповідач зазначив, що Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради здійснює функції управителя для 53 гуртожитків у місті Запоріжжя, обладнаних системами газопостачання, у яких проживають мешканці міста та внутрішньо переміщені особи. Природний газ у зазначених гуртожитках використовується виключно для забезпечення побутових потреб мешканців та не використовується у межах здійснення господарської чи комерційної діяльності зазначеного комунального підприємства. Зокрема, особливості планування та функціонування таких гуртожитків, у тому числі наявність кухонь загального користування зі встановленими газовими плитами для приготування їжі, унеможливлюють укладення індивідуальних договорів постачання та розподілу природного газу з мешканцями будинку. Витрати на оплату розподілу природного газу підлягають відшкодуванню мешканцями гуртожитку управителю, що у свою чергу, не є господарською діяльністю. КП «Запоріжремсервіс», як управитель гуртожитків у місті Запоріжжя фактично виступає не як самостійний непобутовий споживач, а як колективний споживач, який діє в інтересах мешканців гуртожитку. Функція управителя зводиться до організаційного забезпечення отримання послуги, розрахунків із оператором газорозподільної мережі України та подальшого відшкодування понесених витрат мешканцями. Отже, формальне укладення договору розподілу природного газу з юридичною особою не змінює природи кінцевого споживання як побутового та не може бути єдиною підставою для віднесення такого споживача до категорії непобутових із застосуванням відповідних тарифів. Поряд із цим, застосування до управителя тарифів як для непобутового споживача у даному випадку суперечить суті правовідносин та призводить до необґрунтованого покладення додаткового фінансового навантаження на побутових споживачів — мешканців гуртожитку. Вважаємо, що застосування тарифу як для непобутових споживачів до КП «Запоріжремсервіс», як управителя гуртожитків є неправомірним. Зазначаємо, що Комунальним підприємством «Запоріжремсервіс» у період з січня по червень 2026 року включно сплатив за послуги з розподілу природного газу за тарифом встановленого для побутових споживачів на загальну суму 141 524,16 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій № 26279 від 15.06.26, № 26093 від 27.05.2026, № 25889 від 07.05.26.
Позивачем 27.07.2026 подано через підсистему «Електронний суд» (зареєстровано 28.07.2026 за вх. № 16344/08-08/26) відповідь на відзив. 
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення – 07.09.2026.
Розглянувши матеріали справи та фактичні обставини справи, суд

УСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути – визнання права.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” (далі-позивач, Оператор ГРМ) та Комунальним підприємством “Запоріжремсервіс” Запорізької міської ради (далі-відповідач, Споживач) було укладено Типовий договір розподілу природного газу (далі-Договір) на підставі заяви-приєднання відповідача № ZPN0020-01.26 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).
Відповідно до п. 1.1 Договору, що він є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. 
Згідно п. 1.3 Договору цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. 
В п.1.4 Договору визначено, що послуга з розподілу природного газу- послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.
Пунктом 2.1 Договору передбачено його предмет, згідно якого оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.
Також п. 2.3 Договору закріплено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем.
Відповідно до п. 6.1 Договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.
Відповідно до п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.
Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
Відповідно до п. 6.3 Договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.
В п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. 
Визначення газового року наведене в п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ і ним є період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.
В п. 6.2 Договору зазначено, що тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.
Постановою НКРЕКП від 30.12.2025 № 2223 (набирає чинності з 01 січня 2026) для Запорізької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» на період з 01 січня 2026 року до 31 березня 2026 року (включно) встановлено тариф на послуги розподілу природного газу – у розмірі 1,39 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ); що з врахуванням ПДВ становить 1,668 грн. за 1 м3 на місяць.
З 01 квітня 2026 року тариф на послуги розподілу природного газу – у розмірі 1,71 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що з врахуванням ПДВ становить 2,052 грн. за 1 м3 на місяць. 
Отже, оскільки замовлена Споживачем потужність на 2026 рік складає 256384,32 м3, то відповідно місячна вартість послуги з розподілу природного газу визначається наступним чином: 
січень - березень 2026: 256384,32 м3 : 12 * 1,668 грн./м3 = 35637,42 грн. (щомісячний платіж);
квітень - грудень 2026: 256384,32 м3 : 12 * 2,052 грн./м3 = 43841,72 грн. (щомісячний платіж). 
Відповідно до п. 6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ . Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. 
Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.
Відповідно до п. 6.4 Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Відповідно до п. 6.7 Договору у разі виникнення у Споживача заборгованості за цим Договором Сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.
У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.
На виконання умов Договору, Запорізькою філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» були виставлені відповідачу рахунки на оплату, а саме: № ЗПЗР0001846 від 31.01.2026 на суму 35637,42 грн; № ЗПЗР0001903 від 16.02.2026 на суму 35637,42 грн; № ЗПЗР0002882 від 11.03.2026 на суму 35637,42 грн; № ЗПЗР0003897 від 10.04.2026 на суму 43841,72 грн; № ЗПЗР0004975 від 11.05.2026 на суму 43841,72 грн; № ЗПЗР0006142 від 10.06.2026 на суму 43841,72 грн. 
Відповідно до зазначеної вище величини річної замовленої потужності Споживачу було сформовано Акти надання послуг: № ЗПЗР0000867 від 31.01.2026; № ЗПЗР0001661 від 28.02.2026; № ЗПЗР0002470 від 31.03.2026; № ЗПЗР0003272 від 30.04.2026; № ЗПЗР0004075 від 31.05.2026, які як зазначив позивач отримано Споживачем нарочно.
На підставі положень п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством. 
До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. 
У позовній заяві зазначено, що за період січень – червень 2026 року позивач надав відповідачу послугу розподілу природного газу, а відповідач прийняв послугу на загальну суму 238 437 грн 42 коп.
Відповідач лише частково сплатив заборгованість на загальну суму 141 524 грн 16 коп. що підтверджується платіжними інструкціями № 25889 від 07.05.2026, № 26093 від 27.05.2026, № 26279 від 15.06.2026.
Заборгованість відповідача перед позивачем за розподіл природного газу за січень – травень 2026 року склала 96 913 грн 28 коп., що стало підставою для звернення позивача за захистом своїх порушених прав та законних інтересів про стягнення з відповідача заборгованість за розподіл природного газу у розмірі 96 913 грн 28 коп.
Розглянувши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши надані позивачем письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Частинами 1, 2 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК).
Положеннями ст. ст. 638, 639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги договору не встановлені законом.
У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З положень ч. 1 ст. 530 ЦК України слідує: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За умовами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частинами 1 та 2 статті 613 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” (далі-позивач, Оператор ГРМ) та Комунальним підприємством “Запоріжремсервіс” Запорізької міської ради (далі-відповідач, Споживач) було укладено Типовий договір розподілу природного газу (далі-Договір) на підставі заяви-приєднання відповідача № ZPN0020-01.26 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).
Умови, форма та текст цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем, Кодекс ГРМ) та затверджено Постановою НКРЕКП «Про затвердження типового договору розподілу природного газу» № 2498 від 30.09.2015.
Відповідно до п. 1.3 Договору, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк.
Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 2 до цього Договору, що і було зроблено Споживачем.
Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором виникла заборгованість з розподілу природного газу за період січень-травень 2026р. (включно) у розмірі 96 913 грн 28 коп.
Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.
Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов судом до уваги не приймається з наступних підстав.
Як вже зазначалося, відповідач частково сплатив заборгованість на загальну суму 141 524 грн 16 коп., що підтверджується платіжними інструкціями № 25889 від 07.05.2026, № 26093 від 27.05.2026, № 26279 від 15.06.2026.
Водночас, відповідач в призначенні платежу зазначає наступне: “за розподіл природного газу в січні - квітні 2026 року згідно тарифу за 1 куб.м. 1,104 з ПДВ, як для побутових споживачів.
Відповідно до положень Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496: 
споживач - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, a не для перепродажу, або використання в якості сировини; 
побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; 
об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування. 
Згідно ст. 24 ЦК України фізичною особою є людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.
Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.
Абзацом 2 статті 81 ЦК України встановлено, що юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом.
30.07.2025 рішенням Запорізької міської ради № 35 внесено зміни та затверджено нову редакцію Статуту Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради (далі - Статут). 
Пунктом 1.8 Статуту встановлено, що підприємство є самостійним господарюючим суб`єктом, який має права юридичної особи. 
Метою створення і діяльності Підприємства є господарська діяльність для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою отримання прибутку (п. 2.1 Статуту.) 
Отже, відповідач за своєю правовою природою не є фізичною особою розумінні ст. 24 ЦК України). 
Таким чином, відповідно до положень чинного законодавства України, Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради відносяться до категорії споживачів, що не є побутовими.
Отже, відповідальність за сплату заборгованості перед Оператор ГРМ несе виключно відповідач по даній справі, оскільки саме Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради є безпосередньою стороною та підписантом типового договору розподілу природного газу як юридична особа, мешканці гуртожитку, на який посилається відповідач не мають прямих правовідносин із газорозподільною компанією.
Крім того, пунктом 1 Постанови НКРЕКП від 30.12.2025 № 2223 (додаток № 15 до позовної заяви) для Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на період з 01 січня 2026 року до 31 березня 2026 року (включно) встановлено тариф на послуги розподілу природного газу – у розмірі 1,39 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ); що з врахуванням ПДВ становить 1,668 грн. за 1м33 на місяць. 
з 01 квітня 2026 року тариф на послуги розподілу природного газу – у розмірі 1,71 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), що з врахуванням ПДВ становить 2,052 грн. за 1 м3 на місяць. 
Пунктом 2 вищезазначеної Постанови встановлено, що протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, у якому воєнний стан буде припинено або скасовано, тариф на послуги розподілу природного газу побутовим споживачам застосовується у розмірі 0,92 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). 
Отже, вказаний тариф (0,92 грн за 1 м3 на місяць) застосовується саме до фізичних осіб, та не може бути застосований до відповідача.
Крім того, 05.01.2026 листом № ЗпФ/100-ВИХ-5-2026 позивачем було проінформовано власника відповідача - Запорізьку міську раду, про тарифи на послуги розподілу природного газу для споживачів що не є побутовими. 
Протягом січня – червня 2026 року на адресу позивача від відповідача та Запорізької міської ради жодних скарг, претензій або зауважень щодо виконання та змісту умов Договору розподілу природного газу № ZPN0020-01.26 від 01.01.2026, не надходило.
Суд зазначає, що наявність невиконаного грошового зобов`язання за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору щодо обов`язку сплатити грошового зобов`язання.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).
Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).
Статтею 3 ЦК України закріплено, що одним із основних принципів цивільного права є принцип добросовісності, розумності та справедливості.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи у їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню. 
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у справі.
Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” до Комунального підприємства “Запоріжремсервіс” Запорізької міської ради задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства “Запоріжремсервіс” Запорізької міської ради (вул. Фанатська, буд. 23-А, м. Запоріжжя, 69006, код ЄДРПОУ 22144952) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” в особі Запорізької філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” (вул. Заводська, буд. 7, м. Запоріжжя, 69035, код ЄДРПОУ 45999072) 96 913 (дев`яносто шість тисяч дев`ятсот тринадцять) грн 28 коп. заборгованості за розподіл природного газу, 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено і підписано 11.09.2026.

Суддя С.С. Дроздова 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.