Справа № 167/963/26
Номер провадження 2/167/855/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

27 серпня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді     Требика В.Б.,
з участю:
секретаря судового засідання    Герасимчук М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
ТОВ «ФК «Авіра груп» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 19490 грн.
Позов обґрунтовується тим, що 26 березня 2026 року між ТОВ «ФК «Авіра груп» і ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 155892 (далі – договір № 155892), за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. на строк 90 днів і зобов`язався повернути його, а також сплатити проценти за користування кредитом та комісію. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредит в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов договору ОСОБА_1 свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконував, унаслідок чого утворилася заборгованість в загальному розмірі 19490 грн., з яких: 5000 грн. – тіло кредиту, 3240 грн. – проценти, 1250 грн. – комісія, 10000 грн. – пеня. 
Представник позивача ТОВ «ФК «Авіра груп», будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), в судове засідання не з`явилася. До суду від представника позивача ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення), в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав.

Процесуальні дії у справі
29 липня 2026 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом 
26 березня 2026 року ТОВ «ФК «Авіра груп» та ОСОБА_1 (підписано електронним підписом АV3827) уклали договір № 155892, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 5000 грн. (п. 2.1) на строк 90 днів до 23 червня 2026 року (п. 2.3) зі сплатою процентів у розмірі 0,72% на добу (п. 2.4) з періодичністю їх сплати кожні 14 днів (п. 2.9), та комісії у розмірі 1250 грн. (п. 2.5), а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та комісію у порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надавався позичальнику в безготівковій формі, шляхом переказу коштів на реквізити електронного платіжного засобу, що наведений в розділі 11 договору ( НОМЕР_1 ) (п. 10.15). Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 9490 грн. (п. 2.9) (арк. спр. 40-50).
У разі прострочення своєчасного виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів та/або комісії та/або суми кредиту у визначені цим договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю неустойку (пеню) в розмірі 39,5 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього договору, починаючи з першого дня прострочення (п. 7.5).
Реквізити договору містять інформацію про його підписання відповідачем електронним підписом (АV3827) та достатні дані щодо особи ОСОБА_1 , зокрема номер паспорта, адресу проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, електронну адресу, рахунок ( НОМЕР_1 ).
Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за кредитом доведено до відома ОСОБА_1 інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, проценти за користування кредитом, суми платежів за розрахунковий період, дати платежів (арк. спр. 51).
Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів, наданого ТОВ «ПрофітГід», 26 березня 2026 року ТОВ «ФК «Авіра груп» перерахувало на картку № НОМЕР_1 кошти у розмірі 5000 грн. за договором № 155892 (номер транзакції 47451-22483-11293) (арк. спр. 32).
Листом АТ КБ «Приватбанк» від 6 серпня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260804/39480-БТ підтверджено, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку 26 березня 2026 року здійснено зарахування коштів у сумі 5000 грн. (арк. спр. 69).
Реквізити банківської карти №  НОМЕР_1  у листах ТОВ «ПрофітГід» та АТ КБ «Приватбанк» співпадають із банківськими реквізитами карти, вказаними у розділі 11 договору № 155892.
Згідно з наданим позивачем детальним розрахунком у ОСОБА_1 станом на 20 липня 2026 року наявна заборгованість за договором № 155892 в розмірі 19490 грн., з яких: 5000 грн. – тіло кредиту, 3240 грн. – проценти, 1250 грн. – комісія, 10000 грн. – пеня (арк. спр. 39).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі – ЦК) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК).
Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Під час розгляду справи суд установив, що відповідач ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Авіра груп» уклали договір № 155892 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим паролем. Відповідно до умов договору № 155892 ТОВ «ФК «Авіра груп» надало відповідачу кошти в сумі 5000 грн. строком на 90 днів, а останній зобов`язався повернути кошти, сплатити проценти за користування ними та комісію, розмір яких визначений договором.
26 березня 2026 року кредитні кошти перераховані відповідачу.
Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «ФК «Авіра груп» суд вважає доведеним.
У підписаному відповідачем договорі № 155892 визначена сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія та строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитні кошти, проценти за користування ними та комісію, внаслідок чого виникла заборгованість за договором № 155892: 5000 грн. за тілом кредиту, 3240 грн. – процентами, 1250 грн. – комісією. 
Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.
Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків чи доказів про належне виконання умов договору не надав.
Отже, суд вважає, що позов у цій частині є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором № 155892 за тілом кредиту, процентами та комісією. 
Щодо заявлених ТОВ «ФК «Авіра груп» вимог про стягнення з ОСОБА_1 пені в розмірі 10000 грн. суд зазначає таке.
Приписами ч. 1 ст. 549 ЦК визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, виходячи із цих приписів, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 пені у розмірі 10000 грн.

Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 1296,32 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 48,69%.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ТОВ «ФК «Авіра груп» задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 у користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра груп» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту від 26 березня 2026 року № 155892: 5000 (п`ять тисяч) гривень тіла кредиту, 3240 (три тисячі двісті сорок) гривень процентів, 1250 (одну тисячу двісті п`ятдесят) гривень комісії, а також 1296 (одну тисячу двісті дев`яносто шість) гривень 32 (тридцять дві) копійки судових витрат.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Рожищенським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою до Рожищенського районного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра груп» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, 1-3А, секція С, ідентифікаційний код юридичної особи 43174156).
Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Суддя:          В.Б. Требик