Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/2504/26
Провадження № 2/711/1867/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого – судді Булгакової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання – Кошубінської Л.В., 
представника позивача – адвоката Архипенка О.А., представника відповідача – адвоката Верстова Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Днепр» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих вилученням транспортного засобу,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «Транс Днепр», в особі представника – адвоката Архипенка О.А., звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків, завданих вилученням транспортного засобу у розмірі 634 315,00 грн., судового збору у розмірі 7 611,78 грн., витрат на проведення експертизи у розмірі 2 000,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 104 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.05.2023 між ТОВ «Центр комісійної торгівлі» (продавець), яке діяло на підставі договору комісії № 04825 від 24.05.2023, укладеного з власником транспортного засобу – ОСОБА_1 (відповідач), та ТОВ «Транс Днепр» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 04825. Предметом зазначеного договору був спеціалізований напівпричіп фургон рефрижератор марки SCHMITZ, модель SKО 24, 2009 року випуску, колір білий, VIN: НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 . Право власності позивача на придбаний транспортний засіб було зареєстроване 25.05.2023 у ТСЦ 7141 із присвоєнням номерного знака СА5806XF та видачою свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 . Позивач набув вказане майно добросовісно та за відплатним договором, сплативши обумовлену ціну, і не знав та не міг знати про наявність будь-яких перешкод чи обмежень для його відчуження. Втім, як встановлено судовими рішеннями у справі № 914/364/24 (914/2474/24) про банкрутство ТОВ «Тако-Агро Інвест», правочини з відчуження цього транспортного засобу мали фраудаторний характер. Зокрема, у січні 2023 року ТОВ «Тако-Агро Інвест» придбало вказаний транспортний засіб у ТОВ «Тір Паркінг Плюс», одноосібним засновником та керівником якого є відповідач. 17.05.2023 між ТОВ «Тако-Агро Інвест» (комітент) та ПП «Карат-Авто» (комісіонер) укладено договір комісії № 1468 на продаж цього транспортного засобу за ціною не нижче 400 000,00 грн. 18.05.2023 між ПП «Карат-Авто» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6588/23/000442 за ціною 400 000,00 грн., Проте, кошти на рахунки ТОВ «Тако-Агро Інвест» (власника) так і не надійшли, у зв`язку з чим суди кваліфікували це відчуження як безоплатне. 24.05.2023 транспортний засіб зареєстровано за ОСОБА_1 , та цього ж дня останній уклав договір комісії № 04825 з ТОВ «Центр комісійної торгівлі» на продаж цього ж транспортного засобу. 25.05.2023 ТОВ «Центр комісійної торгівлі» продало транспортний засіб ТОВ Транс Днепр». Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.05.2025 у справі № 914/364/24 (914/2474/24), залишеним без змін постановами Західного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 та Верховного Суду від 10.12.2025, договір комісії № 1468 від 17.05.2023 та договір купівлі продажу транспортного засобу № 6588/23/000442 від 18.05.2023 визнано недійсними, витребувано із чужого незаконного володіння від ТОВ «Транс Днепр» на користь ТОВ «Тако-Агро Інвест» транспортний засіб SCHMITZ SKO 24. 13.10.2025 на виконання зазначеного судового рішення позивач передав транспортний засіб ТОВ «Тако-Агро Інвест» за актом приймання-передачі. Посилаючись на те, що товар був вилучений за рішенням суду на користь третьої особи на підставах, які виникли до його продажу, а сам позивач є добросовісним покупцем і не міг знати про наявність таких підстав, останній вказує, що згідно з частиною 1 статті 661 ЦК України відповідач як продавець зобов`язаний відшкодувати завдані йому збитки у розмірі дійсної (ринкової) вартості вилученого майна. Відповідно до висновку експерта № 139 від 10.10.2025 ринкова вартість напівпричепа становить 634 315,00 грн. Оскільки направлена 01.03.2026 на адресу відповідача претензія про добровільне відшкодування збитків була отримана ним 03.03.2026, проте повністю проігнорована, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2026, вказану справу передано для розгляду судді Булгаковій Г.В.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.03.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Сторонам встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.05.2026 відмовлено представнику відповідача – адвокату Верствову Р.М. у поновленні строку на подання відзиву на позовну заяву, відзив на позовну заяву залишено без розгляду.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.05.2026 відмовлено представнику відповідача – адвокату Верствову Р.М. у поновленні процесуального строку на подання доказів, докази, додані до клопотання від 17.06.2026 залишено без розгляду.
У судовому засіданні представник позивача – адвокат Архипенко О.А. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, та просив їх задовольнити у повному обсязі. Звернув увагу на позицію Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, зазначену у постанові від 03.07.2023 у справі № 369/6092/20, згідно якої продавець товару, вилученого за рішенням суду, повинен відшкодувати покупцю збитки у вигляді дійсної вартості майна. Відповідно до висновку експерта № 139 від 10.10.2025 ринкова вартість напівпричепа становить 634 315,00 грн.
Представник відповідача – адвокат Верстов Р.М. заперечував щодо задоволення позовних вимог. Пояснив, що зазначений позивачем розмір збитків є завищеним. За договором купівлі-продажу від 25.05.2023 позивач ТОВ «Транс Днепр» придбав спірний транспортний засіб за ціною 10 000,00 грн., тому саме ця сума може бути відшкодована позивачу.
Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи,всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Львівської області від 22.05.2025 у справі № 914/364/24 (914/2474/24), залишеним без змін постановами Західного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 та Верховного Суду від 10.12.2025, визнано недійсними договір комісії № 1468 від 17.05.2023, укладений між ТОВ «Тако-Агро Інвест» та ПП «Карат-Авто», та договір купівлі продажу транспортного засобу № 6588/23/000442 від 18.05.2023, укладений між ПП «Карат-Авто» та ОСОБА_1 ; витребувано із чужого незаконного володіння від ТОВ «Транс Днепр» на користь власника ТОВ «Тако-Агро Інвест» спеціалізований напівпричіп фургон рефрижератор марки SCHMITZ, модель SKО 24, 2009 року випуску, колір білий, VIN: НОМЕР_1 .
Вказаним рішенням та постановами судів встановлено, що 17.05.2023 між ПП «Карат-Авто» (комісіонер) та ТОВ «Тако-Агро Інвест» (комітент) укладено договір комісії № 1468 на продаж транспортного засобу SCHMITZ SKO 24, 2009 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , за ціною не нижче 400 000,00 грн.
18.05.2023 між ПП «Карат-Авто» (продавець), яке діяло від імені ТОВ «Тако-Агро Інвест» на підставі зазначеного договору комісії, та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6588/23/000442 за ціною 400 000,00 грн
24.05.2023 спірний транспортний засіб було зареєстровано за ОСОБА_1 у ТСЦ МВС із присвоєнням номерного знака CA5792XF. Цього ж дня ОСОБА_1 уклав договір комісії № 04825 з ТОВ «Центр комісійної торгівлі» на продаж транспортного засобу SCHMITZ SKO 24, за ціною не нижче 10 000,00 грн.
25.05.2023 між ТОВ «Центр комісійної торгівлі» (продавець), яке діяло від імені ОСОБА_1 на підставі зазначеного договору комісії, та ТОВ «Транс Днепр» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 04825 за ціною 10 000,00 грн. 
Також судами встановлено, що договір комісії № 1468 від 17.05.2023 та договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6588/23/000442 від 18.05.2023 укладені протягом року, що передує відкриттю провадження у справі № 914/364/24 про банкрутство ТОВ «Тако-Агро Інвест». Кошти від продажу транспортного засобу за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 6588/23/000442 від 18.05.2023 на рахунки ТОВ «Тако-Агро Інвест» (власника) не надходили. З огляду на наведене суди дійшли висновку, що договір комісії № 1468 від 17.05.2023 та договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6588/23/000442 від 18.05.2023 вчинені ОСОБА_1 з порушенням принципів доброчесності та з метою виведення своїх активів від звернення на них стягнення, завдаючи тим самим шкоду кредиторам, а отже такі правочини є фраудаторними та підлягають визнанню недійсними. Водночас суди також встановили, що ТОВ «Транс Днепр» є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу. Зокрема суд апеляційної інстанції, з яким погодився суд касаційної інстанції, зазначив, що матеріали справи не містять доказів наявності зв`язку між ТОВ «Тако-Агро Інвест» та ТОВ «Транс Днепр».
Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На виконання умов договору купівлі-продажу № 04825 від 25.05.2023, ТОВ «Транс Днепр» сплатило за придбаний напівпричіп грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 64 від 02.06.2023. Крім того, покупцем додатково сплачено податок на доходи фізичних осіб за ОСОБА_1 у розмірі 1 800,00 грн. (платіжна інструкція № 5937 від 02.06.2023) та військовий збір у розмірі 150,00 грн. (платіжна інструкція № 5936 від 02.06.2023).
25.05.2023 ТОВ «Транс Днепр» зареєструвало у ТСЦ МВС право власності на спірний транспортний засіб із присвоєнням номерного знака СА5806XF, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
Судом також встановлено, що 13.10.2025, на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 22.05.2025 у справі № 914/364/24 (914/2474/24), ТОВ «Транс Днепр» повернув напівпричіп фургон рефрижератор марки SCHMITZ SKО 24, 2009 року випуску, колір білий, VIN: НОМЕР_1 , ТОВ «Тако-Агро Інвест», що підтверджується актом приймання-передачі від 13.10.2025.
Відповідно до висновку експерта автотоварознавця Березовського А.А. № 139 від 10.10.2025, середня ринкова вартість напівпричепа фургона рефрижератора SCHMITZ SKО 24, номерний знак НОМЕР_4 , станом на дату проведення дослідження становить 634 315,00 грн.
01.03.2026 позивач направив на адресу відповідача ОСОБА_1 досудову претензію з вимогою про відшкодування збитків, завданих вилученням товару за рішенням суду. Відповідач отримав зазначену претензію 03.03.2026, однак залишив її без відповіді та задоволення.
Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно з частинами 1, 2 та 3 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з частиною 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення (частина 1 статті 658 ЦК України).
Згідно зі статтею 659 ЦК України продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар.
Гарантією захисту прав покупця у разі позбавлення його права власності на товар третіми особами є приписи частини 1 статті 661 ЦК України, якими встановлено, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.
Частиною 3 статті 623 ЦК України визначено порядок визначення розміру збитків: збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.
Аналіз наведених норм свідчить, що положення статті 661 ЦК України встановлюють цивільно-правову відповідальність продавця у разі евікції - вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару. Основними умовами для застосування такої відповідальності є: факт вилучення товару у покупця за рішенням суду; наявність підстав для вилучення, які виникли до моменту продажу товару; добросовісність покупця, тобто необізнаність останнього про наявність підстав для вилучення товару на момент укладення договору купівлі-продажу
Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 04825 позивач набув у власність напівпричіп фургон рефрижератор марки SCHMITZ SKО 24, 2009 року випуску, колір білий, VIN: НОМЕР_1 . Договірна вартість майна становила 10 000,00 грн., яка разом із податковими платежами за відповідача була повністю сплачена покупцем.
Згодом зазначений транспортний засіб був витребуваний у позивача, який судовим рішенням визнаний добросовісним набувачем, на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 22.05.2025 у справі № 914/364/24 (914/2474/24) на користь законного власника - ТОВ «Тако-Агро Інвест».
Оскільки спірне майно вилучене у позивача на користь третьої особи на підставах, які виникли до його відчуження відповідачем, а позивач діяв як добросовісний набувач, суд доходить висновку, що позивач має право відповідно до статті 661 ЦК України вимагати від відповідача відшкодування збитків, завданих евікцією.
Визначаючи розмір збитків, які підлягають стягненню з відповідача, суд відхиляє заперечення представника відповідача про те, що відповідальність продавця обмежується сумою, вказаною в тексті договору (10 000,00 грн.). Такі заперечення є безпідставними та ґрунтуються на хибному тлумаченні норм матеріального права.
Згідно з правовими висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.07.2023 у справі № 369/6092/20, постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.02.2026 у справі № 756/10726/23 та постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.06.2026 у справі № 759/18981/23, розмір збитків у разі вилучення товару за рішенням суду визначається судом за правилами частини 3 статті 623 ЦК України, а саме якщо вимога кредитора не була задоволена боржником добровільно, то збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували у місці, де зобов`язання має бути виконане, на день пред`явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Водночас суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення, керуючись при цьому загальними принципами повного відшкодування збитків, справедливості, добросовісності та розумності.
Втрата майна добросовісним покупцем через фраудаторність попередніх правочинів продавця погіршує майновий стан покупця. Стягнення збитків у розмірі договірної ціни речі нівелює відновлювальну та компенсаторну функції цивільно-правової відповідальності, оскільки позбавляє покупця реальної можливості придбати на ринку аналогічну за своїми технічними параметрами річ, що прямо суперечить загальним засадам відшкодування шкоди, закріпленим у статті 22 ЦК України.
На підтвердження дійсної ринкової вартості вилученого майна позивачем надано висновок експерта-автотоварознавця ОСОБА_2 № 139 від 10.10.2025. Відповідно до його змісту, середня ринкова вартість спеціалізованого напівпричепа-фургона рефрижератора SCHMITZ, модель SKО 24, 2009 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , станом на момент його фактичного вилучення у позивача (жовтень 2025 року) становить 634 315,00 грн.
Оцінюючи наданий висновок експерта, суд зазначає, що він відповідає вимогам статей 76-80, 102 ЦПК України, є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у справі, оскільки складений атестованим судовим експертом, містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані розрахунки.
Відповідач у порядку, передбаченому процесуальним законом, наданий позивачем висновок не спростував, альтернативного розрахунку ринкової вартості суду не надав, клопотань про призначення судової автотоварознавчої експертизи під час розгляду справи не заявляв.
Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За принципом диспозитивності (статті 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення збитків у розмірі ринкової вартості майна в сумі 634 315,00 грн. законними, обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, згідно з якими судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на проведення експертизи.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України, відповідно до частин 1 та 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд також враховує критерії, визначені частиною 3 статті 141 ЦПК України, зокрема: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову та значення справи для сторін; поведінку сторін під час розгляду справи, а також їхні дії щодо досудового врегулювання спору.
Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 7 611,78 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 7609 від 05.03.2026.
Крім того, позивач поніс витрати, пов`язані з підготовкою експертного висновку (автотоварознавчого дослідження), у розмірі 2 000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 139 від 10.10.2025.
Згідно з частиною 3 статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 22.11.2023 у цивільній справі № 712/4126/22, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.
У даній справі понесені позивачем витрати на проведення автотоварознавчого дослідження були процесуально виправданими та необхідними для встановлення обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, а саме для визначення дійсної ринкової вартості вилученого за рішенням суду транспортного засобу та обґрунтування ціни позову. Оскільки вказаний висновок експерта № 139 від 10.10.2025 покладено в основу рішення суду, витрати на його підготовку підлягають відшкодуванню.
Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Транс Днепр» задоволено в повному обсязі, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 7 611,78 грн. та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 623, 661 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, —
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Днепр» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих вилученням транспортного засобу – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Днепр» (код ЄДРПОУ 38764959, місцезнаходження юридичної особи: вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 267, м. Черкаси) збитки, завдані вилученням транспортного засобу у розмірі 634 315,00 грн., судовий збір у розмірі 7 611,78 грн. та витрати на проведення експертизи у розмірі 2 000,00 грн., а всього 643 926,78 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: | | Г.  В.  Булгакова