Справа № 635/6764/26 
Провадження № 3/635/2082/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року сел. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В. розглянув адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172-15 КУпАП, 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Луцьк, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні старший солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення СхРУ № 276981/036 від 26 червня 2026 року, 21 червня 2026 року о 08 годині 00 хвилин молодший інспектор прикордонної служби 2 категорії – кухар відділення тилового забезпечення прикордонної комендатури швидкого реагування інженерної підтримки військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 не прибув вчасно без поважних причин з відпустки після лікування до військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться на території Харківського району Харківської області; після здійснення пошукових заходів було встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 зможе прибути до місця дислокації підрозділу тільки 22 червня 2026 року; 22 червня 2026 року о 07 годині 45 хвилин старший солдат ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_1 . Своїми діями старший солдат ОСОБА_1 порушив вимоги статей 11, 13, 16, 17, 37, 49, 241 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, статей 1, 2, частини 2 статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України. На підставі пункту 3 статті 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XІI військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби з дня зарахування до списків особового складу військової частини. 
Дії ОСОБА_1 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковані за частиною 2 статті 172-15 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом подання доказів.
Постанова судді згідно з статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
В той же час, як передбачено частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. 

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 21 червня 2026 року о 08 годині 00 хвилин молодший інспектор прикордонної служби 2 категорії – кухар відділення тилового забезпечення прикордонної комендатури швидкого реагування інженерної підтримки військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_1 не прибув вчасно без поважних причин з відпустки після лікування до військової частини НОМЕР_1 , чим порушив вимоги статей 11, 13, 16, 17, 37, 49, 241 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України, статей 1, 2, частини 2 статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України. 
До протоколу про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_2 долучено такі докази:
- копія витягу повідомлення про факт неприбуття ОСОБА_1 ;
- пояснення старшого лейтенанта ОСОБА_2 від 26 червня 2026 року;
- пояснення старшого сержанта ОСОБА_3 від 26 червня 2026 року;
- пояснення старшого солдата ОСОБА_1 від 26 червня 2026 року;
- копія паспорту та РНОКПП ОСОБА_1 ..

Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. 
З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-15 КУпАП, характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Диспозиція статті 172-15 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення «військова службова особа». Поняття «військової службової особи» міститься в примітці до статті 172-13 КУпАП. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Для встановлення факту недбалого ставлення до військової служби необхідно встановити, що такі дії мали місце, винний зобов`язаний був, виходячи із службових повноважень, вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому у вину та мав реальну можливість виконати їх належним чином, проте за наявності реальної можливості виконання своїх обов`язків проявив байдужість та не старанність, та існують ґрунтовні підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення для притягнення такої особи до відповідальності за даним фактом. 

Однак, будь-яких належних та допустимих доказів того, що старший солдат ОСОБА_1 , який відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення займав посаду молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії – кухаря відділення тилового забезпечення прикордонної комендатури швидкого реагування інженерної підтримки військової частини НОМЕР_1 , на момент вчинення правопорушення обіймав постійно чи тимчасово посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконував такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування, матеріали справи не містять.
Оскільки, посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не доведено, що ОСОБА_1 є військовою службовою особою, а тому він не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП.
Згідно з частиною 1, 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 62 Конституції України закріплює принцип судочинства презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності.
Суд здійснює розгляд протоколу виключно в межах пред`явленого особі обвинувачення за кваліфікацією, яка визначена уповноваженим працівником поліції та зазначена у протоколі, під час якого суд встановлює наявність або відсутність в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення, передбаченого конкретною частиною статті або статтею КУпАП. 
Суд наголошує, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись єдиним та беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки оцінка наявних у справі доказів, як це передбачено положеннями статті 252 КУпАП, повинна ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Отже, суд висновує про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП. 
Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 164, 247, 283 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ: 

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 172-15 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. 

Суддя Т.В. Бобко