ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/926/24  Номер провадження 22-ц/814/397/26	Головуючий у 1-й інстанції Харченко В. Ф.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Бондаренка Станіслава Григоровича на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 11 червня 2025 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Пузиківська", третя особа - державний реєстратор Похилець Юлія Миколаївна про повернення земельної ділянки, про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В :
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив витребувати у ТОВ "Агрофірма Пузиківська" земельну ділянку кадастровий номер 5324581200:00:001:0713 розміром 2,4294 га, розташовану на території Кременчуцького району Полтавської області, яка належить йому; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису 40456659 від 17.07.2019 року номер запису 39901657 державний реєстратор Заїчинської сільської ради Полтавської області Похилець Юлія Миколаївна та припинити реєстрацію за даним рішенням.
В обґрунтування позову вказував, що він є спадкоємцем за законом після смерті його матері ОСОБА_2 та отримав у спадщину у вигляді земельної ділянки розміром 2,4294 га розташовану на території Семенівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 010692, кадастровий номер 5324581200:00:001:0713. 
Зазначав, що за життя його мати ОСОБА_2 уклала 01.01.2008 договір оренди земельної ділянки з відповідачем на 10 років, тобто до 2018 року. Із врахуванням його реєстрації, відмітка про яку міститься на останній сторінці договору 12.03.2010, строк дії договору мав закінчиться 12.03.2020. 
Проте, йому стало відомо, що на вказану земельну ділянку зареєстровані обтяження, а саме 01.02.2011 державним реєстратором Заїчинської сільської ради Полтавської області Похилець Юлією Миколаївною зареєстровано право оренди земельної ділянки на 49 років з датою закінчення дії 01.01.2057. Орендарем є відповідач. Тобто 17.07.2019 відповідачем зареєстрована Додаткова угода до договору оренди земельної ділянки № 111, датована 01.02.2011. 
Вказує, що мати не підписувала жодних додаткових угод. Зазначає, що підпис від імені його матері виконаний не нею. Крім того оригінал вказаної додаткової угоди у нього відсутній. 
Враховуючи те, що відповідач використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав просив задовольнити позов.

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 11 червня 2025 року - у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено в повному обсязі.
Вирішено питання судових витрат.
Не погодившись із вказаним рішення суду його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 – адвокат Бондаренко Станіслав Григорович посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що у справі відсутні докази про укладення додаткової угоди від 01.02.2011 року між ТОВ «Агрофірма «Пузиківська» та ОСОБА_2 , а тому відповідач використовує земельну ділянку безпідставно.
Окрім того вказує, що у справі відсутні докази виконання додаткової угоди, а саме сплата орендної плати. Враховуючи викладене вважає, що наявні підстави для задоволення позову.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. На момент розгляду справи сторони та інші особи, які брали участь в розгляді справи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Районним судом встановлено, що згідно свідоцтва про спадщину за законом від 07.03.2024 позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки, розміром 2,4294 га, розташованої на території Семенівської селищної ради Кременчуцького району Полтавської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 010692, виданого Веселоподільською сільською радою народних депутатів 29.05.2001 на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Веселоподільської сільської ради народних депутатів від 02.03.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 357. Кадастровий номер земельної ділянки 5324581200:00:001:0713. Право власності померлого на земельну ділянку зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Ю.М. Похилець, державним реєстратором Заїчинської сільської ради Полтавської області 04.02.2021 за № 40456596, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2286212653245 (а.с. 7).
Згідно договору оренди земельної ділянки № 111 від 01.01.2008 укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ "Агрофірма "Пузиківська" в оренду передана земельна ділянка загальною площею 2,43 га, у тому числі ріллі 2,43 га, згідно державного акта 2ПЛ 010692. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки 28805,22 (33186,95), строком на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 
Орендна плата вноситься у формі та розмірі 2 % 576,10 грн, а з 01.01.09 3 % 995,60 грн до 31 грудня поточного року. Розмір орендної плати переглядається один раз на рік (а.с. 17-18, 71-72, 75-78; оригінал договору а.с. 74).
Згідно Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 111 від 01.02.2011 внесено зміни до Типового договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ "Агрофірма "Пузиківська": п. 9 після слів "способів внесення" доповнено словами "за земельні ділянки приватної власності та за земельні ділянки комунальної власності також із зазначенням відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки або розміру земельного податку; п. 10 викладено в такій редакції "10. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації". Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством та затвердженими КМУ формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії"; абзац третій п. 13 викладено в такій редакції: "Зміни розмірів земельного податку, підвищення тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством"; п. 8 змінено та викладено в такій редакції: "8. Договір укладено на 49 років". Всі інші умови договору залишено без змін (а.с. 19-21).
Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.03.2024 право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження земельної ділянки кадастровий номер 5324581200:00:001:0713, площею 2,4294га право власності зареєстроване 07.03.2024 за ОСОБА_1 . Номер запису про інше речове право 40456659, право оренди земельної ділянки, Додаткова угода до договору оренди земельної ділянки № б/н від 01.02.2011 року, дата укладення договору (після 2013р.)/Дата державної реєстрації (до 2013р): 01.01.2008, строк 49 років. Дата закінчення дії 01.01.2057, орендар ТОВ "Агрофірма "Пузиківська", орендодавець ОСОБА_1 (а.с. 8-12, 13, 14-16).
07.03.2024 адвокатом С.Г. Бондаренко на адресу ТОВ "Агрофірма "Пузиківська" було направлено адвокатський у якому просив повідомити чи існують у розпорядженні ТОВ "Агрофірма "Пузиківська" паперові оригінали договору оренди землі № 111 від 01.01.2008 та додаткової угоди до нього від 01.02.2011 та надати їх копії у разі наявності, який направлено рекомендованим листом ТОВ "Агрофірма "Пузиківська" 07.03.2024 за номером 3820018075766 (а.с. 22-24).
07.03.2024 позивач ОСОБА_1 повідомив ТОВ "Агрофірма "Пузиківська" про те, що він заперечує проти поновлення чи продовження договору оренди земельної ділянки № 111 від 01.01.2008 та просив не проводити ніяких сільськогосподарських робіт на ній у 2024 році. також просив виплатити йому накопичену орендну плату за використання його земельної ділянки за період від дня смерті його матері ОСОБА_2 до дня її повернення йому з оренди, який направлено рекомендованим листом ТОВ "Агрофірма "Пузиківська" 07.03.2024 за номером 3820018075766 (а.с. 25, 26).
Згідно трекінгу відправлень АТ "Укрпошта" за номером 3820018075766 станом на 24.09.2024 дані про відправлення на даний час відсутні. Тому що не зареєстровані в системі (а.с. 61).
Згідно листав-відповіді від 17.12.2024 на звернення щодо надання оригіналу додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 111 від 01.02.2011 ТОВ "Агрофірма "Пузиківська" повідомило, що наразі не можуть надати оригінал даної додаткової угоди, у зв`язку з тим, що оригінали документів на підставі яких ТОВ "Агрофірма "Пузиківська" має дійсно право оренди стосовно земельних ділянок зберігаються у місті Київ (а.с. 129).
27.03.2025 ТОВ "Агрофірма "Пузиківська" повідомило, що наразі не може надати оригінал даної додаткової угоди, оскільки ТОВ "Агрофірма "Пузиківська" не може відшукати дані документи після їх перевезення до архіву у місто Київ (а.с. 193).

Копія додаткової угоди надана позивачем разом із позовною заявою (а.с. 19). Позивач стверджує що отримав її від працівників відповідача, коли оформив спадщину та став цікавитися долею земельної ділянки та отримання за неї орендної плати.

Відмовляючи в задоволенні позову районний суд виходив з того, що позивачем не доведено належними доказами, що у відповідача відсутнє право користування спірною земельною ділянкою.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком районного суду з огляду на наступне.
За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтями 627, 628, 629, 638, 654 ЦК України передбачено: відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов`язковим для виконання сторонами; договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору; зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зроблено висновок, що «відповідно до частини першої статті 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України. У частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України визначаються загальні способи, що застосовуватимуться при тлумаченні, які втілюються в трьох рівнях тлумачення.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі №696/1883/15-ц поняття «момент укладення договору» та «момент набрання чинності договором оренди земельної ділянки» різняться змістовим наповненням, а також можуть відрізнятися у часі. Якщо сторони не вказали про час (термін, календарну дату, подію) початку перебігу та закінчення строку договору, діють загальні правила, передбачені спеціальним Законом України «Про оренду землі», який прямо встановлював, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 394/33/18 від 10.12.2020.
За ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.
Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Згідно з положенням ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Разом з тим, твердження позивача про не укладення спірних угод його матір`ю – ОСОБА_2 повинен спростувати відповідач, оскільки, саме на нього покладається обов`язок представити докази на підтвердження укладення такої угоди, в першу чергу оригіналу оспорюваного договору.
Частиною 6 статті 95 ЦПК України встановлено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
В матеріалах справи наявна лише копія оспорюваної додаткової угоди. Доказів того, що ОСОБА_2 в 2011 році після укладання додаткової угоди отримала її оригінал матеріали справи не містять, як і доказів укладання такої угоди.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням сторін може бути посвідчений нотаріально (статті 14 Закону).
Орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи (частина перша статті 4 Закону).
Положеннями частини першої статті 16 Закону передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
Між тим, статтею 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Зазначена норма виключає можливість укладення спірного договору шляхом вчинення конклюдентних дій, бо такий договір не може бути зареєстрований.
З метою спростування належності підпису матері позивача – ОСОБА_2 суд неодноразово витребовував у відповідача оригінал додаткової угоди, проте такий договір не був наданий суду з посиланням на її відсутність. При цьому, жодних пояснень та доказів щодо причин відсутності у них оригіналу відповідної додаткової угоди до договору, тобто поважні причини ненадання, суду не наведено. 
Не виконавши вимогу суду щодо надання оригіналу додаткової угоди, відповідач не спростував твердження позивача про те, що оспорюваний договір був підписаний не матір`ю позивача - ОСОБА_2 і остання мала волю на укладення такої додаткової угоди.
Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04.02.2020 року, справа № 2/2218/3845/11.
У постанові від 17 січня 2022 року у справі № 687/358/20 (провадження № 61-8698св21) Верховний Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позову, оскільки відсутність оригіналу договору оренди земельної ділянки від 10 жовтня 2014 року б/н підтверджує доводи позивача про те, що такий договір не укладався, і зазначив, що «ненадання відповідачем оригіналу договору оренди, існування якого заперечує позивач, підтверджує відсутність такого договору, оскільки це відповідає положенням частини четвертої статті 81 ЦПК України, якою передбачено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою».
Слід також зазначити, що факт реєстрації права оренди земельної ділянки на підставі спірної додаткової угоди за ТОВ «Агрофірма Пузиківська» за його ж заявою не є підтвердженням волевиявлення матері позивача на укладення даного договору.
Суд вважає, що використання земельної ділянки, відповідачем здійснюється без належної правової підстави та без належної підстави було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право оренди щодо вказаної земельної ділянки.
Враховуючи вище викладені обставини, суд вважає, що належними доказами не доведено факт укладення між відповідачем та ОСОБА_2 , а тому право оренди у відповідача відсутнє. 

Відповідно до статті 141 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам позивача із відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги у розмірі 6056 грн.
Керуючись ст.ст.367,376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Бондаренка Станіслава Григоровича – задовольнити.
Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 11 червня 2025 року - скасувати. 
Ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Пузиківська", третя особа - державний реєстратор Похилець Юлія Миколаївна про повернення земельної ділянки, про скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки - задовольнити.
Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Пузиківська" земельну ділянку кадастровий номер 5324581200:00:001:0713 розміром 2,4294 га, розташовану на території Кременчуцького району Полтавської області, яка належить ОСОБА_1 .
Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису 40456659 від 17.07.2019 року номер запису 39901657 державний реєстратор Заїчинської сільської ради Полтавської області Похилець Юлія Миколаївна та припинити реєстрацію за даним рішенням.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Пузиківська" на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6056 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 13 липня 2026 року.

Головуючий суддя : ___________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: ___________________ С.Б. Бутенко __________________ О.І. Обідіна