Справа № 466/3934/26
Провадження № 1-кп/466/699/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
з участю прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
потерпілого ОСОБА_6 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026141380000285 від 15 березня 2026 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Морянці, Яворівського району, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України
у с т а н о в и в:
обвинувачений ОСОБА_4 , 15 березня 2026 року, близько 13 год. 15 хв., керуючи технічно справним транспортним засобом марки PROTON модель PERSONA 415 реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі «Львів Брюховичі», що проходить вздовж Брюховицького лісу, по території Львівського району Львівської області, у напрямку до смт. Брюховичі, Львівського району Львівської області, грубо порушив вимоги чинних Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, із змінами та доповненнями, а саме: п.п. 1.3 (учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими), п.п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); п.п. 1.10 (в частині значення термінів «дорожня обстановка» (сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом та «перешкода для руху» (нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу), п.п. 2.3 «д» (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); п.п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди), які виразились у тому, що він був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, оскільки маючи об`єктивну можливість виявити, як попереду за напрямком руху керованого ним транспортного засобу на проїзній частині дороги, повністю перекривши рух, знаходилась перешкода у виді дерева, без причин технічного характеру допусти наїзд на вказане дерево, від чого відбулось відкидання частини стовбура цього дерева на пішохода ОСОБА_7 , який в той час, знаходячись у смузі зустрічного руху (права смуга руху у напрямку від смт. Брюховичі до м. Львова) та бензопилою здійснював розрізання дерева для розблокування руху по цій автодорозі. 
У результаті порушення Правил дорожнього руху водієм транспортного засобу марки PROTON модель PERSONA 415 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді: закритого поперечного перелому діафізу лівої великогомілкової кістки, закритого уламкового перелому лівої малогомілкової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 81/26 від 06.04.2026 відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він під час керуванням своїм автомобілем побачив з невідомих йому причин два автомобіля, як стояли впритул до дерева поруч, якого він не побачив. Зазначає, що він робив маневр на суцільній смузі руху.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що він 15 березня 2026 року близько 13:00 год. рухаючись до Львова з селища Брюховичі, побачив перешкоди на дорозі, а саме повалене дерево, внаслідок чого він зупинився, позаду нього також зупинився інший автомобіль. Зазначає, що він витягнув бензопилу, яку мав у своєму авто, завів її, і почав нею різати дерево. В подальшому він побачив, що із зустрічного напрямку їхав на своєму авто обвинувачений ОСОБА_4 , який здійснив наїзд на дерево, яке і нанесло йому тілесні ушкодження. Після того, як обвинувачений ОСОБА_4 здійснив наїзд на дерево, яке завдало йому тілесні ушкодження, останній продовжив рух далі, поки його не зупинили інші учасники руху. При визначенні міри покарання покладається на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого та оголошенням характеризуючих матеріалів.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, його злочинні дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками – порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. 
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 є нетяжким злочином.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання – не встановлено, обставини, що обтяжують покарання - не встановлено, а також враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується типово, який на обліку у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, який частково відшкодував заподіяну шкоду потерпілому, суд вважає за необхідне призначити йому основне покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу, в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає принципам індивідуалізації та справедливості.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.20, п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендувати судам при постановленні вироку обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує позицію потерпілого та те, що обвинувачений ОСОБА_4 порушив правила дорожнього руху України, та внаслідок чого спричинив дорожньо-транспортну пригоду, тому суд приходить до висновку про необхідність призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на один рік.
Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути в користь держави загальну суму витрат на залучення експертів у розмірі 24283 гривень 52 копійки: а саме за проведення судової інженерно - транспортної експертизи №СЕ-19/114-26/6722-ІТ від 29.04.2026 у розмірі 4813,60 грн.; судової інженерно - транспортної експертизи №СЕ-19/114-26/6728-ІТ від 20.04.2026 у розмірі 4813,60 грн. та судової інженерно - транспортної експертизи у розмірі 14656,32 грн.
Речові докази по справі: автомобіль марки PROTON модель PERSONA 415 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до постанови слідчого ВРЗСТ СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 16.03.2026 визнаний речовим доказом, слід повернути власнику обвинуваченому ОСОБА_4 ;
медичну карту стаціонарного хворого №22656 ОСОБА_7 , яка відповідно до постанови слідчого ВРЗСТ СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 03.04.2026 визнана речовим доказом, слід повернути у ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 9.
З підстав ст. 174 КПК України необхідно скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17.03.2026 на майно в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме: автомобіль марки PROTON модель PERSONA 415 реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у справі не обирався.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави загальну суму витрат на залучення експертів у розмірі 24283 (двадцять чотири тисячі двісті вісімдесят три) грн. 52 коп.: а саме за проведення судової інженерно - транспортної експертизи №СЕ-19/114-26/6722-ІТ від 29.04.2026 у розмірі 4813,60 грн.; судової інженерно - транспортної експертизи №СЕ-19/114-26/6728-ІТ від 20.04.2026 у розмірі 4813,60 грн. та судової інженерно - транспортної експертизи у розмірі 14656,32 грн.
Речові докази по справі: автомобіль марки PROTON модель PERSONA 415 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до постанови слідчого ВРЗСТ СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 16.03.2026 визнаний речовим доказом - повернути власнику обвинуваченому ОСОБА_4 ;
медичну карту стаціонарного хворого №22656 ОСОБА_7 , яка відповідно до постанови слідчого ВРЗСТ СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 03.04.2026 визнана речовим доказом - повернути у ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 9.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17.03.2026, а саме: автомобіль марки PROTON модель PERSONA 415 реєстраційний номер НОМЕР_1 - скасувати. 
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у справі не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя | | ОСОБА_1