П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/14877/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л. 
Суддя-доповідач - Залімський І. Г. 
16 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г. 
суддів: Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправними та скасувати рішення: Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області № 220450006547 від 04 червня 2024 р. та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 220450006547 від 21 серпня 2024 р. про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до страхового стажу період роботи в колгоспі згідно записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 24 січня 1986 р. з 12 листопада 1985 р. по 06 серпня 1993 р., період навчання згідно атестата № 2220 від 27 квітня 1979 р., періоди роботи у колгоспі "Промінь" згідно архівної довідки № 273/01-32 від 31 травня 2024 р. що видана КУ ГМР "Городоцький трудовий архів" Городоцької міської ради Хмельницького району Хмельницької області та довідок про заробітну плату № 291/01-32 (за період з вересня 1993 р. по грудень 1997 р.) та № 292/01-32 (з січня 1998 по червень 2000 р.) від 11 червня 2024р., що видана КУ ГМР "Городоцький трудовий архів" Городоцької міської ради Хмельницького району Хмельницької області.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.06.2025 позов задоволено частково, ухвалено:
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.06.2024 №220450006547 в частині відмови зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в колгоспі з 12.11.1986 по 06.08.1993 згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 24.01.1986 та навчання з 01.09.1978 по 27.04.1979 відповідно до атестату №2220, виданого 27.04.1979.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в колгоспі з 12.11.1986 по 06.08.1993 згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 24.01.1986 та навчання з 01.09.1978 по 27.04.1979 відповідно до атестату №2220, виданого 27.04.1979.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відсутні підстави для зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів.
Позивач та решта відповідачів не подали відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
З урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 24.01.1986 позивач з 02.11.1985 по 06.08.1993 працював в колгоспі.
Згідно із атестатом №2220, виданим 27.04.1979, позивач навчався 8 місяців в Лісоводському сільському професійно-технічному училищі №10 с. Лісоводи Хмельницької області в період з 01.09.1978 по 27.04.1979.
Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою від 28.05.2024 про призначення пенсії за віком згідно з статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Закон №1058-IV).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 04.06.2024 №220450006547 відмовлено в призначенні пенсії позивачу у зв`язку з відсутністю необхідного стажу 21 рік. Вік заявника 63 роки. Страховий стаж заявника становить 8 років 2 місяці 1 день. Зазначено, що до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 24.01.1986 з 12.11.1986 по 06.08.1993, оскільки інформація про відпрацьовані вихододні та встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві завірені не належним чином. Не зараховано період навчання згідно атестата №2220 від 27.04.1979, оскільки початок навчання має виправлення.
Позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою від 13.08.2024 про призначення пенсії за віком згідно з статтею 26 Закону №1058-IV.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 21.08.2024 №220450006547 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Зазначено, що вік заявника 63 роки. Страховий стаж становить 15 років 11 місяців 20 днів. До страхового стажу не враховано періоди роботи у колгоспі «Промінь» згідно архівної довідки № 273/01-32 від 31.05.2024, виданої Городоцьким трудовим архівом Городоцької міської ради Хмельницького району Хмельницької області, оскільки довідка містить розбіжність з паспортними даними заявника, а саме, зазначено скорочення по батькові заявника (Йос.). Не взято до уваги довідки про заробітну плату №291/01-32 від 11.06.2024 (за період роботи з вересня 1993 року по грудень 1997 року) та №292/01-32 від 11.06.2024 (з січня 1998 року по червень 2000 року), оскільки згідно актів зустрічних перевірок від 16.08.2024 №2200-1103-1/5007 та №2200-1103-1/5008 зазначено по батькові (за період 1993 по 1997 - « ОСОБА_2 », за період з 1998 по 1999 по батькові не зазначено, за 2000 рік - «Й»), що не відповідає паспортним даним заявника ( ОСОБА_3 ).
Позивач не погодився із вказаними рішеннями, а тому звернувся до суду.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в колгоспі з 12.11.1986 по 06.08.1993 згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 24.01.1986 та навчання з 01.09.1978 по 27.04.1979 відповідно до атестату №2220, виданого 27.04.1979.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 1, 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (далі - Інструкція №162).
Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.
Згідно з абзацами 2, 3 пункту 2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Абзацом 1 пункту 2.10 Інструкції №162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
Згідно з пунктом 2.11 Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, що внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
Аналогічні вимоги закріплені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.
Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.
Відповідно до пунктів 5, 6 Основних положень до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи.
Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.
Пунктом 13 Основних положень передбачено, що відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.
У належній позивачу трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 24.01.1986 містяться відомості про те, що позивач працював в колгоспі у спірний період.
Варто наголосити, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.
Відповідач не довів, що позивач, як член колгоспу, без поважних причин не відпрацював вихододні та не виконував встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.
Крім того, зазначений в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 від 24.01.1986 період роботи позивача (з 02.11.1985 по 06.08.1993) є неперервним.
Тому доводи відповідача, що інформація про відпрацьовані вихододні та встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві завірена не належним чином, є безпідставними.
Отже, період з 12.11.1986 по 06.08.1993 слід зарахувати до страхового стажу позивача.
Згідно зі статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Встановлено, що в атестаті №2220 від 27.04.1979 зазначено період початку та завершення навчання, відомості про присвоєння позивачу кваліфікації, є пiдписи директора училища та голови екзаменаційної комісії, засвідчені печаткою навчального закладу, проставлена вiдмiтка про видачу та реєстраційний номер атестата.
Посилання відповідача на те, що в атестаті початок періоду навчання має виправлення суд оцінює критично, з урахуванням відсутності виправлень в кінцевій даті навчання та зазначеного в атестаті строку навчання (8 місяців).
Отже, з вказаного атестата можна визначити вci данi для встановлення навчання позивача з метою зарахування до страхового стажу.
Таким чином, наявні підстави для зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1978 по 27.04.1979 згідно з атестатом №2220, виданим 27.04.1979.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Мацький Є.М.