ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
14.07.2026	Справа №910/4059/26	

За позовом	Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"	
до	Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ"	
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на	
стороні відповідача:	1. ОСОБА_1  2. ОСОБА_2 	
про	стягнення страхового відшкодування у розмірі 19 966,22 грн	
 	Суддя Бойко Р.В.	
 	секретар судового засідання Кучерява О.М.	
 Представники сторін у призначене на 14.07.2026 судове засідання, в якому було призначено проголошення рішення суду, не з`явилися, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення суду у даній справі є дата складення його повного тексту.	
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У квітні 2026 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 19 966,22 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту "Класік" №179043Га3кг від 23.06.2023 та внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керувала неповнолітня особа, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, станом на дату настання останньої була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УСГ" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/213202517, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування спричинених збитків у розмірі 19 966,22 грн покладається на відповідача.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2026 відкрито провадження у справі №910/4059/26; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.
20.04.2026 засобами поштового зв`язку від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає про відсутність підстав для здійснення страхового відшкодування, оскільки транспортним засобом незаконно керувала малолітня особа (12 років), а до адміністративної відповідальності було притягнуто особу, яка і не керувала, і не володіла транспортним засобом (мати водія). Водночас відповідач звертає увагу суду, що за полісом №ЕР/213202517 була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 та інших осіб, які правомірно керують автомобілем, натомість в силу віку водія, останній перебував за кермом автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , неправомірно. Також відповідач вказує на те, що оскільки провадження щодо притягнення до відповідальності матері винуватця події було закрито, то остання не притягалась до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Крім того, відповідач зазначає, що рахунок СТО, акт виконаних робіт, ремонтна калькуляція не оцінюють шкоду, а також не розраховують знос у порядку, встановленому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. На думку відповідача, розмір завданого збитку при настанні страхового випадку повинен визначатись виключно звітом (актом) про оцінку майна, в той час як ремонтна калькуляція №1.003.24.0 від 03.01.2024 складена невідомо ким. 
22.04.2026 через систему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що договір ОСЦПВ покриває шкоду, заподіяну третім особам, незалежно від того, хто саме керував авто (якщо не було прямих виключень у полісі), тобто вік винуватця не повинен мати значення для страхової виплати, якщо поліс був діючим на момент ДТП. Оскільки, відповідальність виникає незалежно від того, хто саме керував транспортним засобом, то відповідач зобов`язаний був відшкодувати шкоду потерпілому в межах страхового покриття. Позивач стверджує, що відсутність у матері статусу водія чи власника транспортного засобу не має правового значення для визначення страхового випадку. Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме ч. 2 ст. 284, закриття провадження із застосуванням заходів впливу у вигляді усного зауваження є наслідком визнання правопорушення малозначним, а не відсутності події чи складу правопорушення. Також позивач вказує на те, що судом було встановлено факт правопорушення та встановлено вину особи, однак звільнено її від адміністративної відповідальності з підстав малозначності, що в свою чергу не спростовує встановлених судом фактів. Крім того, позивач зазначає, що саме акт виконаних робіт (та пов`язані з ним документи) є належним та допустимим доказом реального розміру збитку. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" зазначає, що ним було розраховано розмір страхового відшкодування без урахування коефіцієнту фізичного зносу у розмірі - 23 166,22 грн, оскільки відповідно до умов Договору добровільного страхування наземного транспорту "Класік" №179043Га3кг від 23.06.2023 позивач сплачує всю вартість відновлювального ремонту не віднімаючи коефіцієнт фізичного зносу, в той час як у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" наявний обов`язок при визначенні розміру страхового відшкодування за договором ОСЦПВ (поліс №ЕР/213202517) самостійно здійснити розрахунок із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Щодо ремонтної калькуляції, то позивач зазначає, що більшість страхових компаній приймають калькуляцію без підпису та печатки, оскільки Audatex є визнаною системою розрахунку. Сам по собі розрахунок Audatex є офіційним електронним документом. Окрім того, позивач звертає увагу суду, що надана позивачем калькуляція Audatex не є самостійним відірваним документом, а є додатком до рахунку СТО №ASK000086 від 03.01.2024, про що вказано у самому рахунку) та безпосередньо лягла в основу визначення вартості відновлювального ремонту.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2026 призначено у справі №910/4059/26 судове засідання на 05.05.2026; викликано у судове засідання представників сторін; визнано обов`язковою явку представників сторін у судове засідання.
27.04.2026 через систему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач вказує, що ОСОБА_1 не володіла та не експлуатувала автомобіль ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_2 , а тому не відноситься до осіб відповідальність яких, забезпечена Полісом EP-213202517 від 02.02.2023, в той час як в силу віку ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), останній перебував за кермом транспортного засобу не правомірно. Відповідальність батьків - за шкоду спричинену малолітніми дітьми в зв`язку із невиконанням передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, Законом України №1961-IV не регулюється, тому ПАТ "Страхова компанія "УСГ" не має підстав для визнання події страховим випадком та виплати страхового відшкодування позивачу за подією, яка сталась 01.01.2024. Також відповідач вказує, що доводи позивача у відповіді на відзив про те, що ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП не знаходить свого підтвердження, оскільки в постанові Дніпровського районного суду м. Києва від 25.01.2024 зазначено про те, що ОСОБА_1 звільнено від відповідальності, а провадження у справі закрито. Відповідач вважає, що саме позивач, звертаючись до відповідача у порядку Закону України №1961-IV, мав належним чином оцінити шкоду та розрахувати знос. Оскільки, рахунок СТО, акт виконаних робіт, ремонтна калькуляція не оцінюють шкоду, а також не розраховують знос у порядку встановленому Законом України №1961-IV та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.
Протокольними ухвалами Господарського суду міста Києва від 05.05.2026 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, оскільки обставини, які позивач має намір підтвердити такими доказами, сторонами не заперечуються, а отже підстави для витребування доказів відсутні; залучено до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; відкладено вирішення питання про залучення до участі у справі власника автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, до отримання інформації щодо особи власника; витребувано у Головного сервісного центру МВС відомості щодо особи власника автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на 01.01.2024; встановлено Головному сервісному центру МВС строк для надання інформації - 5 днів з моменту отримання ухвали суду; запропоновано відповідачу надати власний розрахунок розміру завданої шкоди автомобілю Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок спірної ДТП; зобов`язано позивача направити залученій третій особі копію позовної заяви з додатками; відкладено судове засідання на 26.05.2026.
Протокольною ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2026 залучено до участі у справі ОСОБА_2 , в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; відкладено судове засідання на 23.06.2026.
В судове засідання 23.06.2026 з`явилась представник позивача, надала пояснення по суті спору, за змістом яких Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю. 
Відповідач та треті особи явку своїх представників у призначене на 23.06.2026 судове засідання не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про місце, дату та час засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наступним. 
Так, із наявного в матеріалах справи повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи вбачається, що ухвала суду від 27.05.2026 про повідомлення дати, часу та місяця судового засідання була доставлена до електронного кабінету Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" 27.05.2026 о 17 год. 30 хв., про що судом було отримано інформацію 27.05.2026 о 17 год. 45 хв.
Згідно пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Таким чином, керуючись приписами п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 27.05.2026 є 28.05.2026.
ОСОБА_1 ухвала суду від 27.05.2026 була надіслана 28.05.2026 на адресу місця проживання, встановлену Дніпровським районним судом міста Києва в межах справи №755/519/24 ( АДРЕСА_1 ), що підтверджується відміткою суду на зворотному боці відповідної ухвали. 
Однак поштове відправлення №R067185243378 не було вручене третій особі-1 та було повернуте до суду 08.06.2026 у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 02.06.2026 на відповідному конверті.
Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що днем вручення третій особі-1 ухвали суду від 27.05.2026 є 02.06.2026 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення).
Щодо місця проживання ОСОБА_2 , то у Єдиному державному демографічному реєстрі відсутня відповідна інформація, що підтверджується відповіддю №2781930 від 25.05.2026.
Водночас за інформацією із Головного сервісного центру МВС останньою відомою адресою місяця проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 .
Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, на території міст Покровськ та Родинське Донецької області вже кілька років тривають активні бойові дії, тому АТ "Укрпошта" тимчасово не здійснює доставку поштової кореспонденції у вказані міста. 
Частиною 4 статті 122 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. В оголошенні про виклик вказуються дані, зазначені в частині першій статті 121 цього Кодексу.
У зв`язку з наведеним суд повідомляв ОСОБА_2 про розгляд справи №910/4059/26 шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 28.05.2026 (тобто більш як за десять днів до дати відповідного судового засідання).
Таким чином, ОСОБА_2 вважається таким, що повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, яка була призначена на 23.06.2026.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Зважаючи на належне повідомлення відповідача та третіх осіб про розгляд Господарським судом міста Києва справи №910/4059/26 та про призначене на 23.06.2026 судове засідання, суд, керуючись приписами ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, прийшов до висновку про можливість розглянути справу за відсутності представника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В судовому засіданні 23.06.2026 судом завершено розгляд справи №910/4059/26 по суті, та оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, яке буде проголошено 14.07.2026 об 10:15. 
На проголошення судового рішення по справі №910/4059/26 учасники справи явку своїх представників не забезпечили.
У засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, - 
ВСТАНОВИВ:
23.06.2023 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" (страховик) та ОСОБА_5 (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту "Класік" №179043Га3кг (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортним засобом Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 17 Договору строк його дії встановлено з 23.07.2023 по 22.07.2024.
01.01.2024 близько 21 год. 00 хв. по бульвару Дарницький, 19 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням малолітньої особи - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: малолітній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (12 років), керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, не впоравшись з керуванням скоїв зіткнення з припаркованим транспортним засобом Renault Logan. 
У листі вих. №4229/41/11/4/02-2025 від 10.02.2025 Управління патрульної поліції у місті Києві повідомило, що під час встановлення обставин події було з`ясовано, що керування транспортним засобом автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , гр. ОСОБА_4 передав його неповнолітній знайомий ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (16 років), котрий придбав дане авто за власні накопичені кошти без переоформлення документів (зі слів).
За наслідками наведених обставин, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей), однак звільнено від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 25.01.2024 у справі №755/519/24.
Із наведеного вбачається, що спірна ДТП сталась через неправомірні дії малолітньої особи (яка в числу ст. 12 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення через свій вік), яка перебувала за кермом автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , та спричинила зіткнення із припаркованим автомобілем Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (надалі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності), відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України врегульовані Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону України №961-IV від 01.07.2004 "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП), тобто станом на 01.01.2024.
Пунктом 1.4 статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (тут і надалі в редакції, чинній на дату ДТП) передбачено, що особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Майно, що перебуває у володінні особи, перебуває під її впливом. Користуючись, розпоряджаючись чи управляючи майном, особа здійснює певний вплив на майно, адже, реалізуючи ці права, особа здійснює певні активні дії. Для володіння характерною є не динаміка, а статика відносин. Володіння - це певний фактичний стан закріплення майна за певним суб`єктом.
Для того, щоб бути володільцем, особі не треба постійно перебувати у матеріальному контакті з річчю. У володільця лише повинна бути можливість у потрібний момент поставити себе в таке становище щодо речі, щоб реалізувати матеріальний контакт із нею. Отже, важлива ознака володіння полягає у тому, що такий матеріальний зв`язок має бути реальним чи дійсно можливим, а особа, яка володіє річчю, повинна мати реальні можливості в будь-який момент розпочати дійсне володіння річчю, користування та розпоряджання нею.
На відміну від володіння, експлуатація транспортного засобу за чинним правовим регулюванням пов`язується з наявністю у експлуатанта певного дозволу на здійснення такої діяльності. Відносини з експлуатації транспортних засобів регулюються імперативними нормами публічного права, такі відносини не регулюються цивільним законодавством, оскільки не відповідають критеріям, визначеним у статті 1 Цивільного кодексу України.
Згідно з пунктом 1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Розмежовуючи категорії власника транспортного засобу і його експлуатанта (тобто особи, яка має право користуватися ним як водієм за правилами дорожнього руху), потрібно виходити з того, що не кожен власник (володілець) транспортного засобу має право його експлуатувати. Лише особа, яка має водійське посвідчення, або інші документи, встановлені законом та видані визначеним державою органом, має право керувати транспортним засобом за правилами дорожнього руху.
Тобто "правомірна експлуатація транспортного засобу" - це право особи, яка має водійське посвідчення або інший документ, встановлений законом, експлуатувати транспортний засіб, тоді як "правомірне володіння транспортним засобом" надає особі лише право щодо володіння транспортним засобом як річчю, але за відсутності в особи водійського посвідчення, або іншого документа встановленого законом, у такої особи відсутнє право на експлуатацію автомобіля.
Відповідно до змісту частини першої статті 397 Цивільного кодексу України володільцем майна є особа, яка фактично тримає його у себе.
Статтею 398 Цивільного кодексу України встановлено, що право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.
Тобто правомірність володіння майном виникає на підставі певного юридичного факту, зокрема укладення відповідного договору. Такий договір може укладатися як усно, так і письмово. Якщо власник майна передає іншій особі у володіння певне майно добровільно, проте без відповідного письмового оформлення договірних відносин (за винятком випадків, коли законом встановлена обов`язкова письмова форма такого правочину), то за загальним правилом вважається, що власник правомірно передав майно у володіння іншої особи.
За пунктом 2.2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Відповідно фактична передача транспортного засобу разом із реєстраційним документом на цей транспортний засіб є правомірним способом набуття володіння такою особою (фактичним володільцем) щодо набутого у такий спосіб автомобіля. Таке володіння вважатиметься правомірним навіть за відсутності будь-яких документів, виданих від імені власника (доручення, договору тощо), допоки протилежне не буде встановлено судом або не зміниться воля власника, який вправі зажадати повернення власної речі від володільця.
Під неправомірним заволодінням майна потрібно розуміти заволодіння особою чужим майном усупереч волі його власника. Тож умовою, яка визначає відмінність між правомірним та неправомірним володінням особою майном, є наявність відповідної волі власника на передання володіння таким майном іншій особі.
На підставі наведеного можна зробити висновок, що у разі наявності волі власника щодо передання іншій особі транспортного засобу, доказом якої є наявність у володільця реєстраційного документа на цей транспортний засіб, відсутні підстави вважати, що така особа володіє транспортним засобом неправомірно. При цьому будь-яке фактичне володіння має розглядатися як правомірне, допоки протилежне не буде встановлено судом.
Отже, власником, володільцем транспортного засобу може бути будь-яка правоздатна фізична особа. Вона вправі реалізовувати будь-які повноваження щодо такого автомобіля, безпосередньо не заборонені законом.
Проте експлуатація транспортного засобу перебуває у сфері регулювання норм публічного права, оскільки стосується прав невизначеного кола осіб та суспільства і держави в цілому, й можлива в силу наявності певного дозволу від держави.
Експлуатація оцінюється у сфері дорожнього руху, регулюється нормами публічного права. Натомість володіння оцінюється за загальними правилами цивільного права, виходячи з презумпції правомірності будь-якого фактичного володіння.
Статтею 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" унормовано, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана:
- з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;
- з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;
- з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;
- з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;
- з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;
- з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до визначень, які містяться у пунктах 1.4, 1.6 статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом.
Фактична передача власником транспортного засобу іншій особі навіть із порушенням публічно-правових норм, зокрема особі, яка не має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тим не менше породжує правомірне володіння, з огляду на наявність волі власника транспортного засобу. У такому випадку має місце неправомірна експлуатація особою транспортного засобу, що не є тотожним неправомірному володінню особою транспортним засобом, а тому у розумінні пункту 1.6 статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" особа не може вважатися такою, відповідальність якої не застрахована.
Враховуючи наведене, у випадку заподіяння шкоди третім особам під час ДТП особою, яка правомірно володіє забезпеченим транспортним засобом, проте не має посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, такий випадок є страховим і, як наслідок, у страховика виникає обов`язок здійснити страхову виплату за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу.
При цьому, права страховика у такому випадку захищені підпунктом "б" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яким передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до водія (в даному випадку згідно статті 1178 Цивільного кодексу України до ОСОБА_1 , як матері, яка відповідає за шкоду, завдану малолітньою особою) забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, Оскільки ОСОБА_4 керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.
При визначенні наявності підстав для здійснення страховою компанією відшкодування у разі настання страхового випадку, визначальним є настання події, яка є страховим випадком. Під правомірним володінням транспортним засобом для цілей страхуванням потрібно розуміти таке володіння, яке виникло з волі власника, або іншої уповноваженої особи в результаті передачі у фактичне володіння та/або управління транспортним засобом. Передача транспортного засобу в управління особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (що суперечить Правилам дорожнього руху України), є порушенням публічного права, що не впливають на оцінку події ДТП як страхового випадку.
Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 08.11.2021 у справі №610/2229/18 та від 16.08.2023 у справі №733/1046/21.
Наведене повністю нівелює доводи Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" про ненастання внаслідок спірної ДТП страхового випадку в розумінні Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та про відсутність правових підстав для страхової виплати за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/213202517.
У зв`язку з зверненням ОСОБА_7 (страхувальника за Договором) до страховика із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу від 03.01.2024, позивачем на підставі страхового акту №ARX3982859 від 05.01.2024, розрахунку страхового відшкодування, здійсненого з урахуванням виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Арма Моторс Київ" (СТО) рахунку №ASK0000086 від 03/01/2024 на суму 23 166,22 грн, виконано свої зобов`язання за Договором та здійснено відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Моторс Київ" у сумі 23 166,22 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1027979 від 08.01.2024.
Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Як було встановлено судом, спірна ДТП, внаслідок якої було завдано шкоду автомобілю Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , сталася з вини особи, яка не мала права експлуатувати автомобіль ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , проте правомірно володіла ним.
За інформацією із бази Моторного (транспортного) страхового бюро України цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на дату настання спірної ДТП - 01.01.2024 була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УСГ" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/213202517. 
Наведеним договором (поліс №ЕР/213202517) передбачено, що франшиза становить - 3 200,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 160 000,00 грн.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки..
На підтвердження розміру витрат, завданих спірною ДТП автомобілю страхувальника за Договором, позивачем було надано суду:
- акт огляду транспортного засобу (дефектну відомість) від 03.01.2024, в якому зафіксовано наступні пошкодження автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 : 1) необхідність заміни та фарбування заднього бамперу, 2) необхідність заміни задньої правої протитуманної фари, 3) необхідність полірування задньої правої фари. Також до даного акту були долучені фотознімки пошкодженого автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 ;
- виставлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Арма Моторс Київ" (СТО) рахунок №ASK0000086 від 03.01.2024 на суму 23 166,22 грн, в якому міститься посилання на те, що ремонт автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , розрахований згідно Audatex;
- ремонтну калькуляцію №1.003.24.0 від 03.01.2024, виконану в програмі Audatex;
- платіжну інструкцію №1027979 від 08.01.2024 на суму 23 166,22 грн, згідно якої Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "Арма Моторс Київ" кошти в розмірі 23 166,22 грн в якості страхового відшкодування ОСОБА_5 згідно акту №ARX3982859 та рахунку №86 від 03.01.2024;
- підписаний та скріплений печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Арма Моторс Київ" акт виконаних робіт №АМК0001461 від 22.02.2024 на суму 23 166,22 грн.
Твердження Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" про те, що вартість відновлювального ремонту підлягає доведенню виключно складеним суб`єктом оціночної діяльності звітом є хибними, оскільки з аналізу ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України та ст.ст. 25, 26 Закону України "Про страхування" вбачається, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами по справі.
Визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу у комп`ютерній програмі Audatex та виплата страхового відшкодування на підставі такої калькуляції є усталеною практикою, а відповідна калькуляція визнається судами належним доказом розміру завданого збитку, що підтверджується постановами Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 464/917/20, від 03.04.2019 у справі №758/4854/16-ц, від 05.09.2018 у справі №222/1/16-ц, від 24.04.2018 у справі №910/9030/17).
Зокрема навіть професійні суб`єкти оціночної діяльності при визначенні розміру матеріального збитку, завданого колісному транспортному засобу, використовують програму Audatex, а відповідна калькуляція приєднується до звіту про оцінку. 
Тобто навіть якби позивачем було замовлено звіт чи висновок, то оцінювач здійснював розрахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , із використанням комп`ютерної програми Audatex. 
Пунктом 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 (надалі - Методика), передбачено, що значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. 
Відповідно до Свідоцтва серії НОМЕР_3 про державну реєстрацію транспортного засобу вантажний автомобіль Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2021 року випуску, а відтак на дату ДТП строк його експлуатації не перевищував 7 років, а тому коефіцієнт фізичного зносу дорівнював нулю.
Відповідач хоч і посилається на необхідність визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , із урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, проте не довів наявності правових підстав для його застосування (передбачених п. 7.39 Методики випадків) та відповідно не здійснив розрахунку його розміру.
Відтак, оскільки строк експлуатації автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , не перевищував 7 років на дату ДТП, то відповідно вартість відновлювального ремонту може бути підтверджена документами щодо фактичних витрат на ремонт (рахунками, актами). 
Як вбачається із платіжної інструкції №1027979 від 08.01.2024, виплачені в якості страхового відшкодування за Договором кошти у розмірі 23 166,22 грн були перераховані Товариству з обмеженою відповідальністю "Арма Моторс Київ", одним із видів діяльності якого за інформацією із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів.
Виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Арма Моторс Київ" ремонту автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , підтверджується підписаним Товариством з обмеженою відповідальністю "Арма Моторс Київ" та скріпленим його печаткою актом виконаних робіт №АМК0001461 від 22.02.2024 на суму 23 166,22 грн.
Попри наведене, у страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів наявний обов`язок з відшкодування не фактично виплаченої страховиком за Договором суми страхового відшкодування, а витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.
В свою чергу, із акту №АМК0001461 від 22.02.2024 вбачається, що до нього включена вартість двох мийок автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , - мийка портал вартістю 127,50 грн без ПДВ та мийка портал + торпеда + коврики передні вартістю 255,00 грн без ПДВ.
Суд погоджується, що для здійснення фарбування деталей (в даному випадку - заднього бамперу) автомобіля існує необхідність здійснити мийку автомобіля. 
Проте жодної необхідності чи доцільності здійснення повторної мийки (яка передбачає і прибирання салону авто) для відновлення ремонтом автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 255,00 грн без ПДВ, суд не вбачає, тим більше з огляду на пошкодження спірного автомобіля - пошкодження заднього бамперу та правої задньої фари. Тому витрати на здійснення повторної мийки включно із мийкою торпеди та передніх ковриків вартістю 255,00 грн без ПДВ суд не вважає роботами з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Натомість всі інші види робіт, що вказані в акті №АМК0001461 від 22.02.2024, суд вважає необхідними (доцільними) при відновлювальному ремонті пошкодженого транспортного засобу Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Судом враховано, що позивачем заявлено до стягнення суму матеріального збитку з урахуванням податку на додану вартість (хоча в платіжній інструкції №1027979 від 08.01.2024 і зазначається, що оплата коштів здійснена без ПДВ). Такі висновки суду базуються на тому, що сума, перерахована згідно платіжної інструкції №1027979 від 08.01.2024, дорівнює сумі, зазначеній у рахунку №ASK0000086 від 03.01.2024 та в акті №АМК0001461 від 22.02.2024, а в останніх вказано, що вартість робіт з ремонту автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , вказана з урахуванням вартості матеріалів з ПДВ.
Пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (надалі - "ПДВ"). При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Таким чином, вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією винної сторони або стягується судом після дослідження обставин чи є надавач послуг з ремонту автомобіля, який був пошкоджений під час ДТП з вини іншої особи, платником податку на додану вартість.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/171/17 та від 05.04.2018 у справі №910/3165/17.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Арма Моторс Київ" (індивідуальний податковий номер 362592826555) є платником податку на додану вартість, що підтверджується даними реєстру платників ПДВ, які міститься на офіційному веб-сайті Державної фіскальної служби України за посиланням https://cabinet.sfs.gov.ua/registers/pdv.
Відтак, керуючись п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд приходить до висновку про правомірність включення до виплаченого страхувальнику за Договором страхового відшкодування суми податку на додану вартість.
За перерахунком суду, вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 22 860,22 грн (23 166,22 грн вартість відновлювального ремонту з ПДВ - 255,00 грн х 1,2 вартості комплексної мийки з ПДВ).
Враховуючи визначені полісом №ЕР/213202517 розмір франшизи - 3 200,00 грн та ліміт відповідальності за шкоду майну - 160 000,00 грн, встановлений судом розмір вартості відновлювального ремонту спірного автомобіля - 22 860,22 грн, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 19 660,22 грн. 
З метою отримання страхового відшкодування позивач на підставі ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування вих. №СУ/012223/3 від 29.02.2024, в якій просив страхове відшкодування у розмірі 23 166,22 грн перерахувати на рахунок Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" за вказаними у даному листі реквізитами. 
У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Натомість Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" листом вих. №03/0852 від 24.02.2025 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування за полісом №ЕР/213202517 з посиланням на те, що відповідальність батьків за шкоду, спричинену малолітніми дітьми в зв`язку з невиконанням передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей не регулюється Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".
Судом в даному рішенні було детально мотивовано із посиланням на практику касаційного суду, чому у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" виник обов`язок із відшкодування витрат на відновлювальний ремонт автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , шкода якому була завдана правомірним володільцем, проте неправомірним експлуатантом забезпеченого полісом №ЕР/213202517 автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_2 , а відтак прийняте відповідачем рішення про відмову у виплаті спірного страхового відшкодування є необґрунтованим. 
Доказів сплати страхового відшкодування у розмірі 19 660,22 грн (в тому числі, після звернення позивача до суду із даним позовом) матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано. 
Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).
Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.
За таких обставин, зобов`язання відповідача перед позивачем у розмірі 19 660,22 грн підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано, а відтак Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УСГ" є таким, що прострочило своє зобов`язання із сплати страхового відшкодування в частині суми коштів у розмірі 19 660,22 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" підлягає частковому задоволенню, а з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 19 660,22 грн.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 13, 14, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" задовольнити частково.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32 літ. А; ідентифікаційний код 30859524) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912) суму страхового відшкодування у розмірі 19 660 (дев`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят) грн 22 коп. та судовий збір у розмірі 2 621 (дві тисячі шістсот двадцять одну) грн 60 коп. Видати наказ.
3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 14.07.2026.

Суддя Роман БОЙКО