Справа № 489/5195/26 
Провадження № 3/489/1025/26

Інгульський районний суд міста Миколаєва

Постанова
іменем України
09 липня 2026 року місто Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Рибіцька К.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч.1 ст.122-2 КУпАП,

встановила:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.05.2026 серії ЕПР1 №679157, 29.05.2026 о 22:49 год у м. Миколаєві по пров. Шевченка, 105, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus Is 200, д.н.з. НОМЕР_2 , не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Перевіривши згідно бази ІПНП було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортними засобами на 5 років згідно рішення Інгульського районного суду міста Миколаєва, справа номер 489/710/26 від 25.02.2026, правопорушення вчинено повторно протягом року. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП постановою ЕНА 5505828 від 17.08.2025, чим порушив п. 2.1.а ПДР.
Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.05.2026 серії ЕПР1 №679147, 29.05.2026 о 22:49 год водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Lexus Is 200, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по вул. Космонавтів, дворовою територією до пров. Шевченка у м. Миколаєві, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього та червоного кольору та увімкненням спеціального звукового сигналу, чим ігнорував вимогу зупинки транспортного засобу та продовжував рух, чим порушив вимоги пункту 2.4 Правил дорожнього руху України.
Оскільки особа притягається до адміністративної відповідальності за кілька адміністративних правопорушень, справи про які перебувають на розгляді одного судді, тому з метою своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин правопорушень є доцільним провести одночасний розгляд вказаних справ, об`єднавши їх в одне провадження.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не з`явилася двічі, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася шляхом направлення судової повістки. За номером телефону, вказаним у протоколі, ОСОБА_1 не відповідає, СМС не доставлено. Таким чином, судом вжито всіх можливих заходів для своєчасного виклику особи до суду. До суду не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон АліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Також у п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року ЄСПЛ констатував, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». 
Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, відомо, що на розгляді суду знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно неї, з протоколами його ознайомлено, від підписання та отримання копій ОСОБА_1 відмовився. У зв`язку з цим, особа, відносно якої складено протокол, яка обізнана про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно неї перебуває на розгляді в суді, виходячи із практики ЄСПЛ, зобов`язана вживати заходів для того, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, зокрема отримати судову повістку та з`явитися до суду для розгляду вказаної справи.
Згідно зі ст. 6 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Суддя враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішує питання щодо участі в судовому засіданні.
Отже, оскільки від особи не надходило клопотання про відкладення розгляду справи та остання мала достатньо часу та можливостей реалізувати своє право викласти свої аргументи щодо протоколу про адміністративне правопорушення, тому суддя вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Крім того, суддя виходить з того, що якщо особисто особа не з`явилася у судове засідання, а суддя вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення (постанови), не відкладаючи розгляд справи, то він може вирішити таку справу. При цьому, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи її захисника, а можливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні на підставі наявних доказів.
Також суддя враховує той факт, що участь особи в суді при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаної категорії не є обов`язковою.
Таким чином, беручи до уваги розумний строк розгляду справи, відсутність клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також відсутність обґрунтованого клопотання необхідності відкладення розгляду справи, суддя приходить до висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол.
Дослідивши матеріали справи (протоколи про адміністративні правопорушення; довідки УПП від 01.06.2026; копію постанови Інгульського районного суду міста Миколаєва від 16.07.2025 по справі №489/5165/25; копію постанови Інгульського районного суду міста Миколаєва від 25.02.2026 по справі №489/710/26; копію постанови від 17.08.2025 серії ЕНА №5505828; відеозаписи на диску), суд дійшов таких висновків.
Частина 4 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Диспозиція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Пунктом 2.1 «а» ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Постановою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 16.07.2025 по справі №489/5165/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.
Постановою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 25.02.2026 по справі №489/710/26 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.
Постановою від 17.08.2025 серії ЕНА №5505828 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП (за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування) та накладено стягнення у вигляді штрафу.
Таким чином, станом на дату складення протоколу від 29.05.2026 серії ЕПР1 №679157 ОСОБА_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою суду, повторно протягом року керував транспортним засобом.
Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно повторно протягом року керувала транспортним засобом, будучи позбавленою права керування транспортними засобами, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.
Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вчинене правопорушення.
Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини вчинення адміністративного правопорушення, яке вчинено з прямим умислом, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу з позбавлення права керування транспортним засобом.
Оплатне вилучення транспортного засобу не застосовувати, оскільки транспортний засіб Lexus Is 200, д.н.з. НОМЕР_2 , згідно з довідкою УПП від 01.06.2026 належить ОСОБА_2 .
Диспозиція ч. 1 ст. 122-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Згідно з п. 8.9.б Правил дорожнього руху України, перед початком руху, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу.
Відповідно до п. 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:
а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;
б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;
в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
На відео з нагрудного відеореєстратора поліцейських зафіксовано, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не зупинився на вимогу поліцейських, яка була подана за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу. Поліцейські тривалий час переслідували ОСОБА_1 .
Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно не виконала вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності. 
Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушення та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини вчинення адміністративного правопорушення, визнання вини, вважаю за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 122-1 КУпАП у виді штрафу.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Таким чином, суд призначає остаточне покарання в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.
Керуючись статтями 36,252,266,280,283,284,285 КУпАП, суддя 

постановила:

Справи про адміністративні правопорушення про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.05.2026 серії ЕПР1 №679157 (справа №489/5195/26, провадження №3/489/1025/26) та за ч.1 ст.122-2 КУпАП згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 29.05.2026 серії ЕПР1 №679147 (справа №489/5196/26, провадження №3/489/1026/26) - об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний номер №489/5195/26 (провадження №3/489/1025/26).
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч.1 ст. 122-2 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК /Микол. обл./ 21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA438999980313010149000014001), з позбавленням права керування транспортним засобом на строк сім років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.О. Рибіцька