ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ДОДАТКОВЕ
РІШЕННЯ СУДУ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року	справа № 380/4570/26	
Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши питання про ухвалення додаткового судового рішення за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 

встановив:
На розгляді Львівського окружного адміністративного суду перебувала позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2026 року у справі № 380/4570/26, з урахуванням ухвали про виправлення описки, адміністративний позов - задоволено частково; визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_4 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 у період з 2 березня 2022 року по 30.06.2022 ( включно) грошового забезпечення, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року; зобов`язано військову частину НОМЕР_4 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 2 березня 2022 року по 30.06.2022 ( включно) грошового забезпечення із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 та встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.
Ухвалою від 07 липня 2026 року задоволено заяву про виправлення описки у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2026 року у справі № 380/4570/26.
Суд встановив, що при виготовленні Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 червня 2026 року у справі № 380/4570/26 не було вирішено питання про визнати протиправними дії, щодо застосування розміру прожиткового мінімуму встановленого на 01 січня 2018 років для визначення розміру окладу військовослужбовця ОСОБА_1 в період військової служби з 1.07.2022 по 04.04.2023.
При розгляді питання про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.
Згідно статті 252 частини 3 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Таким чином із врахуванням законодавчо наданого права суду ухвалити додаткове рішення судом та у відповідності до статті 252 частини 3 КАС України, суд вважає за можливе розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення без повідомлення учасників справи, оскільки такої необхідності не встановлено.
Як встановлено рішення суду, оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону № 1774-VІІІ не втратила чинності і має вищу юридичну силу за положення п. 4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін, внесених Постановою № 103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, відповідачами протиправно не здійснено перерахунок та виплату грошового забезпечення позивача з 2 березня 2022 року по 4.04.2023 (включно) з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням за відповідною посадою, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року.
Суд з матеріалів справи встановив, що відповідно до витягу з наказу військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №51 від 2.03.2022 сержанта ОСОБА_1 наказано зарахувати до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначити на посаду сержанта із матеріального забезпечення ремонтної роти автомобільної техніки ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 , а також – вважати, що з 2 березня 2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
Відповідно до листа помічника командувача – начальника фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.06.2022 № 39086, військовій частині НОМЕР_2 було відкрито особовий рахунок та зараховано на фінансове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_5 ) з 01.07.2022.
Тобто у період з 1.07.2022 по 4.04.2023 ( включно ) позивачу нараховувалося та виплачувалося грошове забезпечення Військовою частиною НОМЕР_2 .
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що Військова частина НОМЕР_2 , застосовуючи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням позивача з 1.07.2022 по 4.04.2023 ( включно) такої розрахункової величини як прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, діяла протиправно.
Вказана правова позиція суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 02 серпня 2022 року справа №440/6017/21 та від 12 вересня 2022 року справа №№500/1813/21, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються судом під час вирішення наведеного спору.
Таким чином за період з 1.07.2022 по 4.04.2023 ( включно) військова частина НОМЕР_2 здійснювала нарахування і виплату грошового забезпечення позивачу із застосуванням неправильної розрахункової величини.
Враховуючи те, що з 01.01.2017 мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, то за період з 1.07.2022 по 4.04.2023 (включно) позивач мав право на нарахування грошового забезпечення з врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01 січня 2023 року, однак таке було нараховане йому не вірно.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування і виплати грошового забезпечення, обчислюючи його розмір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2018 замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року є протиправною.
Відтак вимоги у вказаній частині теж підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст.134, 139, 241-246, 252 КАС України, суд,-

Ухвалив:
Ухвалити додаткове рішення.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 у період з 1.07.2022 по 4.04.2023 ( включно) грошового забезпечення, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 1.07.2022 по 4.04.2023 (включно) грошового забезпечення із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 та встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Брильовський Роман Михайлович