РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року, місто Звягель Житомирської області

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,
(Справа № 285/2741/26, провадження у справі № 2/0285/2057/26)
розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (далі - ТОВ «СВЕА ФІНАНС») до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
В С Т А Н О В И В: 
У травні 2026 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за Договором №1513776 від 23.03.2024 року у розмірі 156 750,00 грн., а також судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.
В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 23.03.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» (надалі – ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (надалі – Позичальник, Відповідач) було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1513776 (надалі - Кредитний договір, Договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до умов Кредитного договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає Позичальнику кредит у гривні в сумі 15000,00 грн., а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів. За користування кредитом нараховуються проценти у наступних розмірах та відповідно до наступних умов: cтандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується з другого дня користування кредитом. Також в окремих випадках, передбачених Договором, може застосовуватися знижена процентна ставка 1,625% в день. 
ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. 
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 
15.07.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (надалі – Позивач, Новий кредитор) було укладено договір факторингу № 01.02-23/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. 
Таким чином, на підставі договору факторингу від № 01.02-23/25 від 15 липня 2025 року до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №1513776 від 23.03.2024 року, у зв`язку з чим позивач набув статусу нового кредитора у зазначеному зобов`язанні. 
Тому станом на дату складання позовної заяви заборгованість ОСОБА_1 за Договором №1513776 від 23.03.2024 року становить: заборгованість за сумою кредиту - 15000,00 грн.; заборгованість по відсотках - 134250,00 грн.; пеня, штраф - 7500,00 грн.; загальна заборгованість - 156750,00 грн.
Через неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача становить 156 750,00 гривень, вказану заборгованість та понесені судові витрати позивач і просить стягнути з відповідача.
Ухвалою суду від 14 травня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справ без виклику (повідомлення) сторін. 
Ухвала про відкриття провадження та матеріали справи були отримані відповідачем згідно з вимогами статей 190, 272 ЦПК України.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Встановлено, що 23.03.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1513776, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до умов Кредитного договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає Позичальнику кредит у гривні в сумі 15000,00 грн., а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредит надається строком на 360 днів. За користування кредитом нараховуються проценти у наступних розмірах та відповідно до наступних умов: cтандартна процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується з другого дня користування кредитом. Також в окремих випадках, передбачених Договором, може застосовуватися знижена процентна ставка 1,625% в день. 
ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. 
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 
15.07.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу № 01.02-23/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. 
Таким чином, на підставі договору факторингу від № 01.02-23/25 від 15 липня 2025 року до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №1513776 від 23.03.2024 року, у зв`язку з чим позивач набув статусу нового кредитора у зазначеному зобов`язанні.
Враховуючи, що вказаний кредитний договір і договір факторингу не визнані у встановленому законом порядку недійсними чи нікчемними, а тому в силу положень ст.ст. 6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642 і 1077 ЦК України ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання. При цьому у відповідності до вимог ст.ст. 12 і 81 ЦПК України вони відповідачем не спростовані. 
Згідно розрахунку заборгованості встановлено, що загальна заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1513776 від 23.03.2024 року складає: 156 750,00 гривень.
Із змісту ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов`язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №1513776 від 23.03.2024 року встановлено, що  ОСОБА_1 не повернув отримані кредитні кошти у визначений договором строк. У зв`язку з цим вимоги позивача про стягнення заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 15 000,00 грн є обґрунтованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.
Відповідач не надав доказів, які б спростовували чинність кредитного договору або розмір нарахованої заборгованості.
Оскільки відповідач не виконав зобов`язання за договором кредиту №1513776 від 23.03.2024 року у встановлений строк, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованості, яка складається з: тіла кредиту — 15 000,00 грн, процентів — 65 812,50 грн, що загалом становить 80 812,50 грн.
Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, суд приходить до наступного висновку.
22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно), а з 21.08.2024 - 1,0%.
Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом № 3498-IX), а також за договорами строк кредитування за якими буде продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору.
Наданий суду позивачем розрахунок заборгованості за відсотками за договором №1513776 від 23.03.2024 року за період з 23.03.2024до 18.03.2025 у розмірі 134 250,00 грн. не у повній мірі відповідає вимогам Закону України “Про споживче кредитування”.
Оскільки кредитний договір укладений 23 березня 2024 року, тому за період з 23 квітня 2024 року до 20 серпня 2024 року максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 %, а за період з 21 серпня 2024 року - 1 %.
Відтак умова кредитного договору №1513776 від 23.03.2024 рокупро стягнення денної відсоткової ставки за користування кредитними коштами у розмірі 2,50 % (за період з 23.04.2024 року) суперечить зазначеним вище нормам закону, тому розмір відсотків підлягає перерахуванню, а саме: за період з 23.04.2024 року до 20.08.2024 року (120 календарних днів за розміром денних відсотків — 1,5), та з 21.08.2024 року до 18.03.2025 року (до закінчення строку кредитування) (210 календарних днів за розміром денних відсотків - 1), що становить (27 000,00 грн + 31 500,00 грн) - 58 500,00 грн.
Тому судом встановлено підстави для стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором №1513776 від 23.03.2024 року у розмірі 65 812,50 грн, що складається із відсотків, нарахованих: за період з 23.03.2024 року по 22.04.2024 року (30 календарних днів) за зниженою денною процентною ставкою 1,625 %, визначеною умовами кредитного договору, у розмірі 7 312,50 грн; за період з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року (120 календарних днів) — після здійснення судом перерахунку відповідно до вимог Закону України «Про споживче кредитування» із застосуванням максимально допустимої денної процентної ставки 1,5 %, у розмірі 27 000,00 грн; за період з 21.08.2024 року по 18.03.2025 року (210 календарних днів) — після здійснення судом перерахунку із застосуванням максимально допустимої денної процентної ставки 1 %, у розмірі 31 500,00 грн. Загальний розмір відсотків, що підлягає стягненню за період користування кредитом з 23.03.2024 року по 18.03.2025 року, становить 65 812,50 грн. 
Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками підлягає частковому задоволенню в розмірі 65 812,50 грн.
Разом із тим, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Цим пунктом також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, в силу дії вказаної вище прямої норми, позивача зобов`язано було списати боржнику заборгованість за пенею/штрафом в сумі 7 500,00 грн, адже вона нарахована за кредитним договором укладеним після 24 лютого 2022 року, тобто у період дії воєнного стану, що нині триває. Однак позивач списання пені/штрафу не здійснив, а тому вимога позивача про стягнення пені/штрафу в сумі 7 500,00 грн задоволенню не підлягає.
Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір з врахуванням часткового задоволення позовних вимог. Так розмір стягуваного судового збору пропорційно становить 1 372 грн. 73 коп. (51,56 %).
Керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8) заборгованість за Договором №1513776 від 23.03.2024 року у сумі 80 812 (вісімдесят тисяч вісімсот дванадцять) гривень 50 копійок.
У решті частині позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 7 500,00грн - пені/штрафу та 68 437,50 грн - відсотків— відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 73 копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено – 15.07.2026 року.

Головуючий