МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2026 р. | № 400/7870/26
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом | ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача | Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

про | визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту – Позивач) звернувся із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту – Відповідач) з вимогами про:
- визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення ОСОБА_1 нарахування та виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати за весь час затримки по день часткового розрахунку 28.05.2026 року по виплаті щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 28.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року в розмірі 3 872,67 грн. щомісячно, у розмірі 41 853,88 грн.;
- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати за весь час затримки по день часткового розрахунку 28.05.2026 року по виплаті щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 28.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року в розмірі 3 872,67 грн. щомісячно, у розмірі 41 853,88 грн., з врахуванням періоду починаючи з 28.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року по день розрахунку 28.05.2026 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Відповідачем не було вчасно виплачено щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 28.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку №1078. На виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 року у справі № 400/5148/24, Відповідачем було проведено вказані виплати 28.05.2026 року у розмірі 41 853,88 грн. Позивач звернувся до Відповідача із заявою про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Однак, у задоволенні заяви було відмовлено, виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не проведено.
Ухвалою суду від 06.07.2026 р. відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 260 КАС України (без виклику сторін).
20.07.2026 р. представником Відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що затримка розрахунку з Позивачем по виплаті індексації грошового забезпечення за рішення суду, зумовлена виключно об`єктивними причинами, незалежними від компетенції, рішень, дій чи бездіяльності Відповідача, і головною з цих причин є надзвичайно складна ситуація в Україні протягом багатьох останніх років, пов`язана з воєнним станом, форс-мажорними обставинами. 28.05.2026 року Відповідач виплатив Позивачу належні йому суми на час військової служби, отже, головні фінансові зобов`язання перед Позивачем виконав. У відповідності до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація частини доходів проводиться тільки у випадку, якщо такі доходи були нараховані, але були затриманні строки їх виплати. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 28.02.2022 року по 30.04.2024 року.
Відповідно до наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 25.04.2024 року №307 Позивач звільнений з військової служби відповідно до п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 30.04.2024 року №107 Позивача з 30.04.2024 року виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 року у справі №400/5148/24:
- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати Позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 28.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року в розмірі 3872,67 грн. щомісячно, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок і виплату щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 28.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року в розмірі 3872,67 грн. щомісячно, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078..
28.05.2026 року, на виконання вказаного рішення суду, Відповідачем нараховано і виплачено Позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 28.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року в розмірі 3 872,67 грн. щомісячно, у розмірі 41 853,88 грн., що підтверджується довідкою (виписка по картці) АТ КБ «Приват Банк» від 30.05.2026 року № ОEKV6E9UPTQIQ2N2.
29.05.2026 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою, у якій просив нарахувати та виплатити йому компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати за весь час затримки по день фактичного розрахунку 28.05.2026 року по виплаті щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 28.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року в розмірі 3 872,67 грн. щомісячно, у розмірі 41 853,88 грн.
Листом від 11.06.2026 року №350/174/308/1099/пс Відповідачем було відмовлено у задоволенні заяви.
Вважаючи дії Відповідача щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення протиправними, Позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Стаття 2 Закону № 2050-ІІІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:
пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);
соціальні виплати;
стипендії;
заробітна плата (грошове забезпечення);
сума індексації грошових доходів громадян;
суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі статтею 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11 липня 2017 року № 21-2003а16, від 22 червня 2018 року у справі № 810/1092/17, від 13 січня 2020 року у справі № 803/203/17, від 15.10.2020 року у справі № 240/11882/19.
Крім того, відмова Відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону № 2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством. Зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону № 2050-ІІІ, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом № 2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням. Вчинення ж Відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову.
Аналогічні правові висновки сформульовані у постанові Верховного Суду від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20 і від 12.09.2024 у справі № 400/5837/23. 
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як встановлено судом, 28.05.2026 року, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 року у справі №400/5148/24, Відповідачем нараховано і виплачено Позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 28.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року в розмірі 3 872,67 грн. щомісячно, у розмірі 41 853,88 грн.
Відтак Відповідач зобов`язаний був 28.05.2026 року виплатити Позивачу також і компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідної суми індексації грошового забезпечення.
Однак, ним цього зроблено не було.
Такі дії Відповідача щодо невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення є протиправними.
Таким чином, Відповідач повинен нарахувати та виплатити Позивачу компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати за весь час затримки по день часткового розрахунку 28.05.2026 року по виплаті щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 28.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року в розмірі 3 872,67 грн. щомісячно, у розмірі 41 853,88 грн., з врахуванням періоду починаючи з 28.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року по день розрахунку 28.05.2026 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги належить задовольнити.
Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
2. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення ОСОБА_1 нарахування та виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати за весь час затримки по день фактичного розрахунку 28.05.2026 року по виплаті щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 28.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року в розмірі 3 872,67 грн. щомісячно, у розмірі 41 853,88 грн.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати за весь час затримки по день часткового розрахунку 28.05.2026 року по виплаті щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 28.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року в розмірі 3 872,67 грн. щомісячно, у розмірі 41 853,88 грн., з врахуванням періоду починаючи з 28.02.2022 року по 31.12.2022 року та з 01.01.2024 року по 30.04.2024 року по день розрахунку 28.05.2026 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 20.08.2026 р.

Суддя Н.В. Лісовська