Дата документу 21.08.2026 Справа № 317/2809/26

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 317/2809/26   Головуючий у 1-й інстанції – Каряка Д.О. 
Провадження № 33/807/1025/26    Доповідач у 2-й інстанції – Холод Р. С.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року       м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Холод Р. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 29 червня 2026 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Запорізького районного суду Запорізької області від 29 червня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 11.05.2026 о 10 год 44 хв, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan X-Trail», номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Миру в с-щі Балабине Запорізького району Запорізької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6810» ARBF-0412. Результат тесту №1902 позитивний – 0,52‰. Тим самим ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на таке.
1. Суд першої інстанції допустив спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події у даній справі. Оскільки суддею в постанові не було встановлено фактичні обставини правопорушення, а суддя послався лише на обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та обґрунтував вину лише на формально перелічених документах та навіть не надав стороні захисту можливості підготувати належний захист та правову позицію, що є неприпустимим. 
2. Судом не надано жодної оцінки наявним в матеріалах доказам, суддя лише формально послався на наявні докази, належним чином не проаналізувавши їх на предмет належності, достовірності та допустимості, та залишив поза увагою наявні грубі порушення норм процесуального та матеріального права. 
3. Суд виніс постанову за відсутності ОСОБА_1 , нехтуючи його процесуальними правами.
Таким чином, на думку ОСОБА_1 , оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи і має бути скасована.
Позиція сторін провадження у справі про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 , будучи обізнаним про дату, час та місце проведення судового розгляду в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання до апеляційного суду від нього не надходило.
Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Оцінюючи вказані обставини, поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов до висновку, що  ОСОБА_1 зловживає своїми правами, а його неодноразова неявка у судові засідання без поважних причин свідчить про затягування розгляду справи і впливає на розумні строки розгляду справи, тому було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності останнього, що не суперечить вимогам ч.6 ст.294 КУпАП.

Мотиви суду

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах, визначених ст. 294 КУпАП, апеляційний суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі – Порядок №1103); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію». 

Згідно п.2.9а Правил Дорожнього руху України, водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Згідно з п.п. 6,10 Розділу II «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Відповідно до цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно положень ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 

При розгляді справи стосовно ОСОБА_1 судом першої інстанції вимоги ст.ст. 252, 280 КупАП дотримані в повному обсязі.

Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 663032 від 11.05.2026, підтверджується: роздруківкою результату спеціального технічного засобу «Alkotest Drager 6810» № ARВF-0412 від 11.05.2026, який є позитивним і складає – 0,52‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя та позитивного результату огляду на стан сп`яніння, що також відображено у відповідному направленні; диском з відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. 

Щодо доводів апелянта про спрощений підхід до розгляду справи, не надання оцінки наявним в матеріалах доказам та формально посилання на них 

Суд першої інстанції дослідженням наявних в матеріалах справи доказів встановив, що у  ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, про що було вказано у акті огляду, а також у відповідному направленні.
З дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, за згодою водія, проведено огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest Drager 6810», за результатами якого встановлено перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту - 0,52‰. 
З відомостей акту огляду на стан сп`яніння, в якому зафіксовані ознаки сп`яніння, що були виявлені поліцейськими у особи, роздруківки протоколу проведеного на місці тесту з зазначенням результату 0,52‰, вбачається, що  ОСОБА_1 з їх змістом ознайомлений під особистий підпис, погодився з результатом огляду, при цьому не надав жодних зауважень щодо процедури огляду. Відсутні доповнення чи заперечення й у протоколі про адміністративне правопорушення, зі змістом якого водій також був ознайомлений. 
Відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції в хронологічній послідовності чітко зафіксовано рух транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 , його зупинка, перевірка документів, виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія, пропозиція поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, порядок проведення огляду  ОСОБА_1 , який в ході такого огляду не оспорював порядок, процедуру його провадження та результат.
Навпаки, з дослідженого апеляційним судом відеозапису, вбачається, що на запитання поліцейського щодо вживання алкоголю ОСОБА_1 повідомляє, що має залишкові ознаки сп`яніння після вживання алкоголю напередодні (час – 10:46:02).

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, доводи апелянта стосовно спрощеного підходу до розгляду справи, не надання оцінки наявним в матеріалах доказам та формальне посилання на них, є необґрунтованими та повністю спростовуються дослідженими матеріалами справи. 

Щодо доводу апелянта про розгляд даної справи за відсутності ОСОБА_1 та порушення його процесуальних прав на захист 

За приписами статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів даної справи, судовий розгляд дійсно відбувся без участі ОСОБА_1 , за наявності відомостей про його своєчасне сповіщення про час, дату та місце розгляду справи.
Також, слід звернути увагу на положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, відповідно до яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою. 
Крім того, апеляційним судом задоволено клопотання ОСОБА_1 та поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду, відновивши таким чином права останнього, зокрема й право на справедливий суд, повідомивши про апеляційний розгляд та надавши можливість бути безпосередньо присутнім. Реалізація вказаних прав пов`язана виключно із волевиявленням апелянта.

Суд зауважує, що сукупність досліджених доказів засвідчує обґрунтованість висновків суду першої інстанції з приводу доведеності провини ОСОБА_1 і їх відповідність критерію достатності для такого висновку.
Висновки суду, викладені в постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, тому суддя апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 29 червня 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду         Р. С. Холод