ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

10 липня 2026 року	Справа №160/2485/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луговської Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом позивача-1: ОСОБА_1 , діюча як законний представник в інтересах ОСОБА_2 , позивача-2: ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , діюча як законний представник в інтересах ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_1 , позивач-1) та ОСОБА_3 (далі – ОСОБА_3 , позивач-2) звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просять:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), щодо відмови перерахунку пенсії ОСОБА_4 відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.02.2021 №ФД106763 за період з 01.01.2018 по 31.03.2019;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 , ОСОБА_2 недорахованої ОСОБА_4 пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.02.2021 №ФД106763 про розмір грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення за період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року, з нарахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, починаючи з 01 січня 2018 року по день фактичної виплати коштів, а також три процента річних від простроченої суми за весь час прострочення, починаючи з 01 січня 2018 року;
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_4 на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданих 29.09.2025 року на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.01.2025 у справі №160/2174/25 про розмір грошового забезпечення станом на 01.02.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023;
- зобов`язати відповідача провести з 01.02.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 перерахунок та виплату належної ОСОБА_4 пенсії на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення станом на 01.02.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 по справі №160/2174/25, та виплатити членам його сім`ї, а саме дочкам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії, з нарахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, починаючи з 01 січня 2020 року по день фактичної виплати коштів, а також три процента річних від простроченої суми за весь час прострочення, починаючи з 01 січня 2020 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що
ОСОБА_4 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримував пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі – Закон №2262-ХІІ). Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 підготовлено оновлену довідку від 22.01.2021 №ФД106763 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_4 станом на 05.03.2019. У вересні 2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 на підставі вказаної довідки також за період з 01.01.2018 до 31.03.2019, оскільки перерахунок пенсії за період з 01.04.2019 вже було здійснено за наслідком виконання рішення суду у справі №160/10639/21. Проте, відповіді на вказану заяву відповідачем не надано. Позивач вважає, що ОСОБА_4 набув право на перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки з 01.01.2018, а не з моменту набрання 05.03.2019 законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, адже пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, що вказано в постанові Верховного Суду від 11.08.2023 у справі №380/103/22.
Також, з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30.08.2017 та постанову Великої Палати Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №520/2098/19, позивачі вважають, що оскільки перерахунок пенсії ОСОБА_4 відповідачем було здійснено на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо грошового забезпечення, з якого проводиться перерахунок пенсії ОСОБА_4 , починаючи з 01.04.2019 року, відповідача слід зобов`язати провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22.02.2021 №ФД 106763 за період з 01.01.2018 по 31.03.2019
Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та після усунення недоліків прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін і проведення судового засідання, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, за змістом якого просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з огляду на таке.
На виконання Постанови № 103 ОСОБА_4 було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 на підставі довідки від 24.03.2018 за № ФД 106763, наданій ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі № 160/10639/21 зобов`язано провести ОСОБА_4 перерахунок пенсії з грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019, на підставі довідки від 22.02.2021 за № ФД 106763, наданій ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 у справі №160/2174/25 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області нові довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_4 станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, відповідно до вимог статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та положень пункту 4 постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу (розрахованого за 20 тарифним розрядом) та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2020 року, на 01.01.2021 року, на 01.01.2022 року та на 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатків 1, 14 до Постанови №704, із зазначенням відомостей про надбавку за особливості проходження служби; надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень та премії, обчислених з посадового окладу (розрахованого за 20 тарифним розрядом), та окладу за військове звання, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2020 року, на 01.01.2021 року, на 01.01.2022 року та на 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатків 1, 14 до Постанови №704, для проведення перерахунку ОСОБА_4 .
Зобов`язання щодо проведення будь-яких дій згідно рішення суду стосується тільки тих осіб, відповідно до яких прийняте рішення.
Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2019 року № 1088 “Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян” пункти 1, 2 Постанови № 103 виключено.
Після визнання протиправними та скасування зазначених норм інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсії, крім постанов Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", від 16 лютого 2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", від 24 лютого 2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", від 23 лютого 2024 року № 185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" та від 25 лютого 2025 року № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році", не приймалося.
Враховуючи зазначені норми, розмір пенсії в разі втрати годувальника обчислено з грошового забезпечення померлого годувальника, яке зазначено у довідці, яка надана на виконання Постанови № 103, а саме: посадового окладу окладу за військовим званням 50% надбавки за вислугу років. Всього грошове забезпечення: 4090,00 грн; 1340,00 грн; 2715,00 грн; 8145,00 грн. Основний розмір пенсії 30% від грошового забезпечення складає 2443,50 грн. До основного розміру пенсії було нараховано доплату відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" в сумі 2000,00 грн.
Одночасно, відповідач зазначає, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.09.2021 у справі № 160/10639/21 ОСОБА_4 було проведено перерахунок пенсії на підставі довідки від 22.02.2021 за № ФД 106763, наданій ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Зазначеним рішенням суду не було зобов`язано органи Пенсійного фонду України провести перерахунок пенсії ОСОБА_4 за період з 01.01.2018 по 31.03.2019 з грошового забезпечення, визначеного станом на 05.03.2019.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, відповідач вважає свої щодо обчислення пенсії в разі втрати годувальника позивачів правомірними, такими, що відповідають вищенаведеним нормам чинного законодавства, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не підлягають задоволенню.
Вивчивши матеріали справи, щодо предмету спору, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ОСОБА_3 перебувають на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримують пенсію в разі втрати годувальника ( ОСОБА_1 на неповнолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ), відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п.8) ч.1 ст 4 КАС України позивачем є, серед іншого, особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист (ч. 1 ст. 5 КАС України).
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Суд при розгляді справи виходить з того, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені, невизнані або оспорювані права.
Вирішуючи спір по суті, суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем.
Відсутність права на позов у матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин. Оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов?язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов?язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов?язаних осіб.
Отже, лише встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з?ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
Порушенням вважається такий стан суб?єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб?єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, або порушення права пов?язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, який стверджує про їх порушення.
При цьому, позивач самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту.
Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Умови, порядок призначення та розміри пенсій в разі втрати годувальника за загиблих/померлих військовослужбовців визначені Законом України від 09 квітня 1992 року №2262-ХII “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту "б" статті 36 Закону № 2262 пенсії в разі втрати годувальника призначаються сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, в розмірі 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. 
Частиною четвертою статті 63 Закону № 2262 визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Умови проведення перерахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” були передбачені пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” (далі– Постанова № 103).
Відповідно до пункту 1 Постанови № 103 перерахунок пенсії здійснювався з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і навчального складу та деяких інших осіб".
На виконання Постанови № 103 ОСОБА_4 було проведено перерахунок пенсії з 01.01.2018 на підставі довідки від 24.03.2018 за № ФД 106763, наданій ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З матеріалів справи вбачається, що позивачами оскаржується відмова пенсійного органу у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_4 на підставі виданої на його ім`я довідки.
Відтак, спірні правовідносини стосуються виключно права ОСОБА_4 на належне пенсійне забезпечення, а не прав ОСОБА_1 чи її неповнолітньої дочки ОСОБА_2 навіть попри те, що розмір пенсії ОСОБА_4 впливає на розмір аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_2 .
Отже, відсутність порушеного права позивачів в спірних правовідносинах є підставою для відмови у задоволенні позову.
Разом з тим, суд бере до уваги, що позовні вимоги про:
- визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відмови перерахунку пенсії ОСОБА_4 відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.02.2021 №ФД106763 за період з 01.01.2018 по 31.03.2019;
- зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_3 , ОСОБА_2 недорахованої ОСОБА_4 пенсії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.02.2021 №ФД106763 про розмір грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення за період з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року – вже були предметом розгляду адміністративної справи №160/28176/25, за результатом розгляду якої 19.11.2025 прийнято рішення про відмову у позові. Рішення набрало законної сили 20.12.2025.
Додавання до цих вимог прохання про нарахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, починаючи з 01 січня 2018 року по день фактичної виплати коштів, а також три процента річних від простроченої суми за весь час прострочення, починаючи з 01 січня 2018 року – не робить їх іншими, новими та не змінює по суті розгляду.
Виходячи зі заявлених позовних вимог, положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.9, 72-78, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , діюча як законний представник в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В. Луговська