Справа № 591/801/26
Провадження №2/590/182/26
РІШЕННЯ
іменем України
13 липня 2026 року         с-ще Ямпіль 
Ямпільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді     Деркача І.М., 
за участю секретаря судового засідання  Демешко Н.П.,
за участю: представника позивача, адвоката:  Борика О.О.,
представника відповідачів, адвоката:  Шаповал С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,
установив:
Стислий виклад позиції позивача
Позивач ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на підставі виконавчого листа Білопільського районного суду Сумської області від 13.04.2010 у справі №2-259/10 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, з 12.03.2010 до повноліття дитини та судового наказу Ямпільського районного суду Сумської області від 03.03.2021 у справі №590/192/21 на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги про зменшення розміру аліментів до 1/6 частки доходу за кожним виконавчим документом обґрунтовані зміною сімейного стану, а саме 27.01.2023 він одружився з ОСОБА_8 та в шлюбі усиновив дитину дружини – ОСОБА_9 . Таким чином, на утриманні позивача тепер перебувають дружина та донька.
Позивач зазначає, що він сплачує аліменти на двох дітей у розмірі 1/2 доходу, хоча цей розмір не повинен перевищувати 1/3 заробітку, відповідно до ч.5 ст.183 СК України.
Позивач також зазначає, що аліменти на користь ОСОБА_6 були визначені судовим наказом у порядку наказного провадження, в якому суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, а отже боржник має право звернутися з позовом про зменшення розміру аліментів відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України.
Позивач наголошує, що запропоноване зменшення до 1/6 частки доходу за кожним документом (за збереження мінімальних гарантій у відсотках від прожиткового мінімуму) є розумним балансом між захистом прав дітей-одержувачів аліментів та інтересами платника, не порушуючи при цьому прав та інтересів жодної зі сторін.
Позиція відповідачів з приводу заявлених позовних вимог, що викладені у відзиві
У поданому відзиві відповідач ОСОБА_10 зазначає, що позовні вимоги не визнає, у задоволені позову просить відмовити. Зазначає, що підставою для зменшення розміру аліментів позивач вказує зміну сімейного стану в зв`язку з одруженням і усиновленням ОСОБА_9 , перебування на його утриманні дружини і доньки. Вказані обставини вважає такими, що не є підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідно до Постанови ВС по справі від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19 зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього іншої дитини, не є бузумовною підставою для зміни розміру аліментів. Суд наголосив, що при зменшені розміру аліментів важливо довести саме реальне погіршення матеріального становища, а не лише зміну сімейних обставин. Разом з тим, позивачем не надано до суду жодних доказів утримання усиновленої доньки та дружини. Також позивачем не доведено зменшення його доходу та збільшення витрат і порівняння погіршення матеріального стану. Позивачем не надано до суду доказів погіршення його матеріального стану. Довідка ОК-5, яка ним надана не надає можливості порівняти та визначити як змінилось матеріальне становище позивача за останні роки, адже неможливо порівняти його дохід та витрати на усиновлену дитину. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття є особистим та індивідуальним для кожного з батьків, а не солідарним, тому дружина позивача повинна брати рівну участь у забезпеченні базових потреб їхньої спільної дитини, тоді як відповідачка самостійно щоденно несе всі витрати на харчування, навчання, лікування, одяг доньки та оплату квартири. Наразі батько надає набагато більшу матеріальну допомогу своїй усиновленій дитині (майже в три рази), ніж отримує в примусовому порядку його рідна донька, що ставить дитину відповідачки у нерівне та несправедливе становище щодо утримання батьком, хоча Верховний Суд неодноразово наголошував, що інтереси однієї дитини не повинні матеріально погіршуватись порівняно з іншою. Крім базових потреб, відповідачка самостійно та в приватному порядку оплачує уроки репетитора з англійської мови, а також планує забезпечити заняття доньки танцями та боротьбою, що потребує значних коштів, як і необхідність оформлення спадкового майна, яке заповідала дитині бабуся. Попри те, що відповідачка жодного разу не зверталась до позивача за додатковими коштами, навіть під час сильної хвороби дитини, весь тягар виховання та фінансового утримання безспірно лягає виключно на її плечі, що виключає будь-які підстави для зменшення розміру аліментів.
У поданому відзиві відповідач ОСОБА_11 заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, Відповідач вважає їх абсолютно необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. ?Спільна дитина позивача та відповідача проживає разом із матір`ю, яка самостійно забезпечує її повне виховання, а також несе всі витрати на щоденні потреби, одяг, ліки та комунальні послуги за місцем проживання. Наразі позивач надає своїй усиновленій дитині майже втричі більшу матеріальну підтримку, ніж становить його частка аліментів на рідну дитину, що ставить дітей у нерівне становище та грубо порушує норми Сімейного кодексу України. Верховний Суд неодноразово наголошував, що інтереси однієї дитини не повинні погіршуватися порівняно з іншою. Додатково відповідач самостійно несе значні витрати на утримання та навчання повнолітнього сина, який є студентом денної форми коледжу, оплачуючи його навчання, курси водіння та облаштування навчального місця. З огляду на повну відсутність доказів погіршення майнового стану позивача та очевидну нерівність матеріального забезпечення дітей, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Рух справи в суді першої інстанції
Ухвалою від 12 лютого 2026 року Зарічний районний суд м. Суми справу направив за підсудністю до Ямпільського районного суду Сумської області. 
Ухвалою суду від 09 березня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 08 квітня 2026 року, відповідачам надано строк для подачі відзивів на позовну заяву (а.с.46).
25.03.2026 року судом отримано відзив відповідача ОСОБА_10 на позовну заяву (а.с.54-56).
25.03.2026 року судом отримано відзив відповідача ОСОБА_11 на позовну заяву (а.с.66-68).
08 квітня 2026 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду(а.с.91)
08.05.2026 до суду надійшло клопотання від позивача ОСОБА_1 про долучення та витребування доказів (а.с.102).
26.05.2026 від представника відповідачів ОСОБА_12 надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи (а.с.116). Судове засідання відкладено на 13.07.2026.
12.07.2026 року від представника відповідачів надійшло заперечення на клопотання про долучення та витребування доказів.
13.07.2026 року судом постановлена ухвала про відмову у задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_13 про витребування доказів та долучення доказів.
Позиція сторін під час судового засідання
Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідачів в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Фактичні обставини, встановлені судом
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та всебічно проаналізувавши надані письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини.
Судовим наказом Ямпільського районного суду Сумської області від 03.03.2021 у справі №590/192/21 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.02.2021 і до повноліття дитини. Судовий наказ набрав законної сили 03.03.2021 (а.с.5).
Виконавчим листом Білопільського районного суду Сумської області від 13.04.2010 у справі №2-259/10 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12.03.2010 до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 26.04.2010 (а.с.6).
27.01.2023 позивач ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27.01.2023 (а.с.10). Позивач ОСОБА_1 значиться батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.9).
Згідно з довідки голови вул. комітету від 09.05.2025, виданою ОСОБА_8 , остання проживає в АДРЕСА_1 , разом з її чоловіком ОСОБА_1 та донькою ОСОБА_15 (а.с.11).
Із наявної у матеріалах справи довідки про доходи позивача за формою ОК-5 Реєстр відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування вбачається розмір отримуваної позивачем заробітної плати (доходу) за попередні періоди, що враховується судом при визначенні матеріального стану платника аліментів (а.с.7-8).
Суд встановив, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_3 , виданим 06.07.2012 Білопільським РВ ГУ МВС України в Сумській області (а.с.70-71). Зазначені анкетні дані збігаються з даними відповідача 1 - ОСОБА_4 , що підтверджує, що ОСОБА_11 та ОСОБА_4 є однією і тією ж особою, яка змінила прізвище.
Із довідки №334 від 16.03.2026, виданої ВСП «Сумський фаховий коледж Сумського національного аграрного університету» слідує, що ОСОБА_5 є студентом ІІ курсу 321 групи, навчається на денній формі за спеціальністю 076 «Підприємництво та торгівля» за рахунок коштів державного бюджету, термін навчання завершується 30.06.2028 (а.с.75).
До справи долучено договір про надання освітніх послуг із підготовки водіїв транспортних засобів категорії «А» від 14.03.2025 між ТОВ «Суми Автостатус» та ОСОБА_5 (а.с.72); квитанцію до прибуткового касового ордера від 31.03.2025 на суму 4500,00 грн з призначенням платежу за програмою навчання водіїв категорії «А» (а.с.74), а також платіжну інструкцію А-Банку від 26.05.2025 на суму 1600,00 грн, де платником зазначено матір дитини (а.с-зв.73); та Свідоцтво про закінчення практичної підготовки серії РРТ №01339052-25, виданим ТОВ «Суми Автостатус» на ім`я ОСОБА_5 , який у період з 23.05.2025 по 13.06.2025 пройшов курс підготовки для отримання права на керування транспортним засобом категорії «А» та склав іспит 18.06.2025 (а.с.73).
Судом встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_5 , виданим 21.04.2021 Ямпільським районним сектором Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, та довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №709310-2021 від 30.04.2021 (а.с.58-59, 60). Зазначені анкетні дані повністю збігаються з даними відповідача 2 - ОСОБА_6 , що підтверджує, що ОСОБА_10 та ОСОБА_6 є однією і тією ж особою, яка змінила прізвище.
Також до матеріалів справи долучено : фіскальний чек ТОВ «Комфі Трейд» (магазин «COMFY», м. Суми) від 18.09.2024 №000030550/000032 підтверджується придбання ноутбука Asus Vivobook Go 15 E1504FA-BQ755 Mixed Black вартістю 20999,00 грн, ліцензії Microsoft Win 11 Home 64Bit вартістю 6999,00 грн, бездротової миші Logitech M171 вартістю 499,00 грн та сумки для ноутбука RIVACASE 8231 вартістю 999,00 грн, на загальну суму 29496,00 грн (а.с.61); заповітом від 03.02.2022, посвідченим приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Вісєканцевою Тетяною Сергіївною, зареєстрованим в реєстрі за №235, ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , заповідала все належне їй на день смерті рухоме та нерухоме майно правнучці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.63); витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №75037094 від 07.12.2023, виданим приватним нотаріусом Ситником С.М., що підтверджує реєстрація спадкової справи №71686720, відкритої 07.12.2023 після смерті ОСОБА_16 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.62).
Частиною 1 ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Частинами 1, 2 ст.27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.
З огляду на положення ч.2 ст.150, ст.180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставині сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав що до неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання що до зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.76, ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч.2 ст.78, ст.80, ч.1 ст.89 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З матеріалів справи вбачається, що з позивача одночасно стягуються аліменти за двома виконавчими документами.
З індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5) № 2770 7540 2477 3729 від 12.01.2026 р., виданих Пенсійним фондом України щодо ОСОБА_1 , вбачається, що з 2010 року позивач отримував дохід від страхувальника з кодом 01072591 (Сумська дирекція залізничних перевезень ПЗ), розмір його сукупного доходу за звітний 2010 рік становив 31165,74 грн; за звітний 2011 рік становив 37652,09 грн; за звітний 2012 рік становив: 42182,23 грн; за звітний 2013 рік становив: 46084,26 грн; за звітний 2014 рік становив: 52259,36 грн; з 2015 року по теперішній час позивач отримує дохід від страхувальника з кодом 40081216 (регіональна філія «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця»), а з 2022 року додатково отримує грошове забезпечення від страхувальника з кодом 08489704 (військова частина НОМЕР_6 ). Розмір його сукупного доходу за звітний 2015 рік становив: 61264,00 грн; за звітний 2016 рік становив: 71445,78 грн; за звітний 2017 рік становив: 99957,19 грн; за звітний 2018 рік становив: 11512,69 грн; за звітний 2021 рік становив 48625,29 грн, за звітний 2022 рік – 295285,90 грн, за звітний 2023 рік – 1326099,53 грн, за звітний 2024 рік – 1359491,76 грн, а за звітний 2025 рік – 958482,60 грн (а.с.7-8). Отже, позивач є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований - проходить військову службу, та отримує постійний і стабільний дохід, розмір якого за останні роки не зменшився, а, навпаки, суттєво зріс порівняно з періодом, коли ухвалювалися судовий наказ 2021 року та рішення 2010 року про стягнення аліментів. Таким чином, матеріальний стан позивача не погіршився у розумінні ст. 192 СК України.
Не заслуговують на увагу і доводи позивача про те, що на його утриманні знаходяться дружина ОСОБА_8 та донька ОСОБА_9 . Сам факт зміни сімейного стану платника аліментів, реєстрація шлюбу чи усиновлення дитини, не може безумовно свідчити про необхідність зменшення розміру аліментів, якщо він не доводить, що ця обставина спричинила реальне погіршення його матеріального становища та неможливість утримувати дітей у раніше встановленому розмірі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №565/2071/19, відповідно до якої народження (набуття) платником аліментів іншої дитини саме по собі не є безумовною підставою для зменшення аліментів, а юридичне значення має саме доведення реального погіршення матеріального становища. При цьому на підтвердження перебування дружини та доньки на утриманні позивача надано лише довідку про склад сім`ї, яка підтверджує факт їх спільного проживання, однак не підтверджує ні обсягу витрат позивача на їх утримання, ні розміру доходів його дружини, ні того, що дружина позбавлена можливості самостійно забезпечувати себе та доньку.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявності передбачених ст. 192 СК України підстав для зменшення розміру аліментів: належних, допустимих та достатніх доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я чи іншої обставини, яка унеможливлює сплату аліментів у раніше визначеному розмірі, суду не надано, а сама лише зміна сімейного стану позивача такою підставою не є.
Враховуючи викладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись ст.ст.180, 182, 183, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 264-265, 354 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 ).
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РОНКПП НОМЕР_8 , зареєстрована у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_6 . 
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_7 . 
Повне судове рішення складено 21 липня 2026 року.

Суддя: І.М. Деркач