ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.08.2026 Справа № 917/943/26 

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу
за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання", вул. Олександрівська, 35, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69000
до відповідача Виконавчого комітету Опішнянської селищної ради, вул. Перемоги, 3, с. Опішня, Полтавський район, Полтавська область, 38164
про стягнення 541 231,78 грн,

установив :
1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" просить суд стягнути з відповідача Виконавчого комітету Опішнянської селищної ради про стягнення 541 231,78 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 26.02.2025 між сторонами Договору № 25/20 про постачання електричної енергії споживачу, з яких : 525 139,49 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2025 по 31.12.2025, 4 014,08 грн 3% річних за користування грошовими коштами за період з 26.01.2026 по 28.04.2026, 12 078,21 грн інфляційних втрат за періодз 01.02.2026 по 31.03.2026.
Крім того, у позовній заяві позивач просить суд відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України зазначити у рішенні по даній справі про нарахування 3% річних на суму основного боргу, починаючи з 29.04.2026 і до моменту остаточного виконання рішення суду.
Правовими підставами позову вказано, зокрема, ст. 205, 610, 611, 612, 625 629, 634, 640, 714 Цивільного кодексу України.
На підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав наступні докази в копіях (а.с. 6-32) : Витяг з ЄДР, Розрахунок боргу, інфляції та 3 відсотків, Договір 25/20 з додатками, Рахунок на оплату, акт прийняття – передавання, доказ відправлення вимоги, актів, рахунку, повідомлення АТ Полтаваобленерго щодо обсягів споживання електричної енергії, вимога та акт звіряння.
Інших заяв по суті спору не надходило.
2. Процесуальні питання, вирішені судом.
13.05.2026 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" до відповідача Виконавчого комітету Опішнянської селищної ради про стягнення 541 231,78 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 26.02.2025 між сторонами Договору № 25/20 про постачання електричної енергії споживачу, з яких : 525 139,49 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2025 по 31.12.2025, 4 014,08 грн 3% річних за користування грошовими коштами за період з 26.01.2026 по 28.04.2026, 12 078,21 грн інфляційних втрат за період з 01.02.2026 по 31.03.2026.
Крім того, у позовній заяві позивач просить суд відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України зазначити у рішенні по даній справі про нарахування 3% річних на суму основного боргу, починаючи з 29.04.2026 і до моменту остаточного виконання рішення суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2026 справу № 917/943/26 розподілено судді Ківшик О.В.
Суд ухвалою від 15.05.2026 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.
Відповідач був належним чином та завчасно повідомлений про покладені на нього обов`язки та строк їх виконання, про що свідчать матеріали справи (довідка про доставку електронного листа наявна у матеріалах справи, а.с. 38). Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч.5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.
Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).
3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.
26.02.2025 шляхом подання заяви-приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу (арк.с. 19) Виконавчий комітет Опішнянської селищної ради приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу (арк.с. 12-20, надалі - Договір) на умовах комерційної пропозиції (Додаток № 1 до Договору).
За умовами Договору :
- цей Договір про постачання електричної енергії встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції Споживачу постачальником електричної енергії (п. 1.1. Договору);
- за цим договором Постачальник продає електричну енергію, ДК 021:2015:09310000-5 Електрична енергія в кількості 207 000 кВт/год Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії, в т.ч. вартість послуг оператора системи передачі електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Сума договору становить 1 78 109,30 грн, в т.ч. ПДВ 296 351, 55 грн (п. 2.1. Договору);
- початок постачання електричної енергії Споживачу: з 01.03.2025 року по 31.12.2025 року (відповідно до заяви-приєднання Додаток 2) (п. 3.1 Договору);
- Постачальник за цим договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої оплати за спожиту електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього Договору (п. 3.3 Договору);
- ціна електричної енергії, що постачається Постачальником за цим Договором, становить 8,5899 грн за 1 кВт*год з ПДВ, Т, К, та В (наведені скорочення застосовуються у значенні, наведеному у додатку 1 "Комерційна пропозиція" до цього Договору). Вартість фактично спожитої Споживачем у розрахунковому періоді електричної енергії розраховується в порядку, встановленому додатком 1 "Комерційна пропозиція" до цього Договору (п. 5.1 Договору);
- ціна електричної енергії зазначається Постачальником у рахунках на оплату електричної енергії за цим Договором (п. 5.2 Договору);
- розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.3 Договору);
- приймання наданих послуг оформляється Сторонами шляхом складання Акта приймання-передачі електричної енергії, що підписується належними представниками обох Сторін. Складання Акта приймання-передачі електричної енергії покладається на Постачальника, а його підписання Споживачем є доказом належного виконання умов Договору та відсутності претензій з його боку до Постачальника (п. 5.5 Договору);
- у разі неповернення Замовником підписаного Акту приймання-передачі електричної енергії і ненадання мотивованої відмови від його підписання після закінчення 5 (п`яти) робочих днів з дня його отримання, обсяг поставленої Споживачу електричної енергії вважається узгодженим Споживачем у повному обсязі та оскарженню не підлягає в частині обсягу фактично спожитого обсягу, ціни за одиницю та загальної суми за відповідний розрахунковий період (п. 5.7 Договору);
- у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором Споживач сплачує Постачальнику за кожен день прострочення оплати пеню у розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Пеня за будь-який попередній розрахунковий період може бути нарахована та включена Постачальником до рахунку й підлягає оплаті в порядку та строки, передбачені в додатку 1 "Комерційна пропозиція" до цього Договору (п. 5.9 Договору);
- Споживач зобов`язується, серед іншого, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору; не пізніше 3 робочих днів з дня отримання підписувати та повертати Постачальнику Акт прийому-передачі електроенергії, спожитої у розрахунковому періоді (п. 6.2 Договору);
- Договір набирає чинності з моменту підписання, та діє до 31.12.2025 року (включно) п. 13.1 Договору).
За адресою об`єктів відповідача рахуються (обліковуються) ЕІС-код точки комерційного обліку, вказані у заяві-приєднанні до Договору (арк.с. 19).
На виконання умов Договору позивач у період з 01.12.2025 по 31.12.2025 поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 525 139,49 грн, що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції від 31.12.2025, рахунком на оплату № 881025200325251219 від 31.12.2025 (арк.с. 21).
Спожиті по Договору обсяги електричної енергії за вказаний період у відповідності до вимог п. 4.3., п. 4.12 ПРРЕЕ надані електропостачальнику оператором системи розподілу АТ "Полтаваобленерго", які підтверджуються листом №04.33/6255 від 27.02.2026 (арк.с. 24).
На виконання умов Договору Позивач направляв рахунок та акт прийняття-передавання товарної продукції Відповідачу засобами поштового зв`язку (арк.с. 22-23).
В порушення умов Договору Відповідач не здійснив розрахунки за спожиту у грудні 2025 року електричну енергію, за даними Позивача заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 525 139,49 грн.
Позивач звернувся до Відповідача з вимогою від 10.01.2026 №26/10 щодо сплати означеної суми заборгованості (арк.с. 25).
Враховуючи відсутність реагування на вказану вимогу та вважаючи свої права порушеними, Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Виконавчого комітету Опішнянської селищної ради про стягнення 541 231,78 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 26.02.2025 між сторонами Договору № 25/20 про постачання електричної енергії споживачу, з яких : 525 139,49 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2025 по 31.12.2025, 4 014,08 грн 3% річних за користування грошовими коштами за період з 26.01.2026 по 28.04.2026, 12 078,21 грн інфляційних втрат за період з 01.02.2026 по 31.03.2026.
4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 цього Кодексу).
Правовідносини щодо постачання електричної енергії споживачам регулюються відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" і Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року (далі - ПРРЕЕ).
Згідно з п. 2 ст. 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносини між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, ПРРЕЕ.
Відповідно до п. 7 ПРРЕЕ договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальник» універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на вебсайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальна послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг.
Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (п. 13 розділу XVII "Прикінцевих та перехідних положень" ст. 2 Закону Україні "Про ринок електричної енергії").
Відповідач подав заяву-приєднання з 01.03.2025 року до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг по вказаних у заяві об`єктах (арк.с. 19), чим засвідчив вільне волевиявлення щодо приєднання до умов Договору.
За викладеного, з моменту акцептування Позивачем вказаного Договору в установленому ПРРЕЕ порядку, правовідносини між сторонами врегульовані цим Договором. 
Суд встановив, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який регулюється нормами §5 глави 54 ЦК України.
Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань відповідно до ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.
Матеріалами справи підтверджується, що Позивач виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо постачання електричної енергії Відповідачу грудні 2025. 
Строк виконання зобов`язань з оплати спожитої електричної енергії Відповідачем в силу приписів наведених норм права та узгоджених сторонами у Договорі строків є таким, що настав. 
Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором не оплатив отриману електричну енергію у встановлені строки, заборгованість останнього на час пред`явлення цього позову складає 525 139,49 грн. Ця обставина Відповідачем не спростована.
Відповідачем не надано суду жодних доказів, що підтверджують факт своєчасного виконання своїх зобов`язань за Договором, пред`явлення претензій щодо якості та кількості, неотримання електричної енергії.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.
Позивач заявив до стягнення з відповідача 4 014,08 грн 3% річних за період з 26.01.2026 по 28.04.2026 та 12 078,21 грн інфляційних втрат за період з 01.02.2026 по 31.03.2026, нарахованих за несвоєчасну сплату Відповідачем вартості спожитої у грудні 2025 електричної енергії.
Суд, перевіривши розмір заявлених вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, не виявив завищення їх розміру з боку Позивача, а тому вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи, зокрема, є: позовна заява; відзив на позовну заяву.
Відповідач контррозрахунку ціни позову не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.
Згідно з приписами частини 4 статті 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті.
Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.
Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з Відповідача 525 139,49 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2025 по 31.12.2025, 4 014,08 грн 3% річних за користування грошовими коштами за період з 26.01.2026 по 28.04.2026, 12 078,21 грн інфляційних втрат за період з 01.02.2026 по 31.03.2026 підтверджені документально та нормами матеріального права, Відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Суд встановив, що при зверненні до суду із цим позовом Позивач сплатив 8 118,48 грн судового збору за платіжною інструкцією №2221 від 07.56.2026 (арк.с. 8). Факт надходження цього судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено відповідною випискою (арк.с. 34).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача у розмірі 8 118,48 грн.
Стосовно клопотання Позивача про зазначення в рішенні суду обов`язку органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення, здійснювати нарахування пені на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Аналіз наведеної норми права свідчить, що питання про зазначення у рішенні про нарахування відсотків та пені вирішується судом на власний розсуд, оскільки вказана норма ГПК України не встановлює автоматичного обов`язку суду зазначати про таке нарахування у випадку звернення позивача із відповідним клопотанням.
Суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частини десятої статті 238 ГПК України. 
Подібні висновки викладені у постанові ВП ВС від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 (провадження № 12-4гс24), а також у постанові № 911/952/22 від 16.10.2024 року.
Таким чином, приймаючи до уваги, що наведена частина статті 238 ГПК України передбачає право, а не обов`язок суду зазначити в рішенні про нарахування пені до моменту його виконання, клопотання не містить обґрунтування необхідності такого зазначення, враховуючи обставини справи та баланс інтересів сторін, господарський суд не вбачає достатніх підстав для застосування під час ухвалення рішення по даній справі положень ч. 10 ст. 238 ГПК України.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ :
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Виконавчого комітету Опішнянської селищної ради (вул. Перемоги, 3, с. Опішня, Полтавський район, Полтавська область, 38164, ідентифікаційний код 42748063) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" (вул. Олександрівська, 35, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69000,  ідентифікаційний код 42093239) 525 139,49 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 4 014,08 грн 3% річних, 12 078,21 грн інфляційних втрат та 2 662,40 грн витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.
3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 04.08.2026 року.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик