ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/2181/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання за наявними матеріалами справу 
за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», місто Київ
до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДНІПРЯНКА», Київська обл., Бучанський р-н, місто Вишневе
про стягнення грошових коштів

без виклику представників сторін 
ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява №3/06/775 від 20.07.2026 року (вх. №11272 від 20.07.2026) ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (далі – позивач) до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДНІПРЯНКА» (далі – відповідач) про стягнення грошових коштів за прострочення зобов`язання в загальній сумі 18559,18 грн., з яких: 13905,00 грн. інфляційні втрати; 4654,18 грн. 3% річних.
Ухвалою суду від 24.07.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2181/26 за правилами спрощеного позовного провадження. 
До суду від відповідача надійшов відзив на позов №10-08/26-1 від 10.08.2026 (вх. №4242/26 від 10.08.2026). 
До суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 24.08.2026 (вх. №149140/26 від 25.08.2026).
До суду через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 31.08.2026 (вх. №15306/26 від 31.08.2026).
До суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли письмові пояснення б/н від 08.09.2026 (вх. №15993/26 від 08.09.2026).
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. 
Відповідно до ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. 
Частиною 2 ст. 252 ГПК України визначено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. 
Згідно ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
ВСТАНОВИВ:
15.11.2001 між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (за договором - постачальник) (правонаступник - ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі») та Відкритим акціонерним товариством "Дніпрянка" (змінено найменування на ПрАТ «Дніпрянка») (за договором - споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії № 3510220 (в редакції додатку № 1 до додаткової угоди від 30.06.2010) (далі – Договір), умовами якого передбачено, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об`єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід`ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід`ємною частиною
Відповідно до п. 2.3 Договору, споживач зобов`язується, зокрема дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановок, відповідно додатків до договору "Перелік об`єктів споживача" та "обсяги очікуваного споживання електричної енергії споживача"; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".
Згідно п. 4.2.3 Договору, споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656 (далі - Методика), за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку: споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою.
Пунктом 4.4 Договору визначено, що у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачено застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов`язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитися від складання та підписання акта. У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в ньому має бути запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторони договору, що складала акт.
30.06.2010 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до Договору, відповідно до якої, сторони дійшли згоди, зокрема, з 30.06.2010 створити особовий рахунок № 61378099 та віднести до нього територіально відокремлені площадки, що розташовані за адресами, зазначеними в додатку 4А "Перелік об`єктів" до договору від 15.11.2001, укладеному сторонами 30.06.2010.
10.03.2018 між сторонами укладено додаткову угоду до Договору, якою замінено в договорі сторону постачальника з ПАТ "Київенерго" на ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", яке є правонаступником прав та зобов`язань, що виникли за договором.
15.02.2018 працівниками структурного відокремленого підрозділу "Київські електричні мережі" ПАТ "Київенерго" проведено перевірку дотримання позивачем вимог ПКЕЕ об`єкта за адресою: м. Київ, вул. Марганецька, буд. 22.
За результатами вказаної перевірки, ПАТ "Київенерго" в присутності представника позивача складено акт про порушення від 15.02.2018 №04621, яким встановлено порушення ПКЕЕ: порушення пункту 4 частини 22 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії", пунктів 3.34, 6.40, 10.2 ПКЕЕ, а саме: самовільне підключення електроустановок до електричної мережі (незайнятого приміщення) прихованою проводкою (у підвальному приміщенні будинку) поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії. Самовільне підключення виконано мідним кабелем ВВГ2х2,5 мм2.
07.03.2018 ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" та ПАТ "Київенерго" розглянуто акт від 15.02.2018 №04621 про порушення ПрАТ "Дніпрянка" ПКЕЕ та прийнято рішення провести нарахування згідно з пунктом 2.6 за формулою 2.7 Методики.
Згідно із розрахунком ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" за період порушення з 16.02.2017 по 15.02.2018 за недовраховану електроенергію підлягає до сплати відповідачем - 51665,95 грн.
У зв`язку з несплатою споживачем вказаної вартості позивач звернувся до суду з метою її стягнення. Рішенням Господарського суду Київської області від 14.01.2026 у справі №911/1220/25 з Приватного акціонерного товариства «Дніпрянка» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» стягнуто 51665,92 грн. вартості необлікованої електричної енергії та 2422,40 грн. судового збору.
Отже, рішенням Господарського суду Київської області від 14.01.2026 у справі №911/1220/25 встановлено факт порушення ПрАТ «Дніпрянка» Правил роздрібного ринку електричної енергії та наявність підстав для стягнення з відповідача вартості необлікованої електроенергії в сумі 51665,92 грн.
Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 4, 5, 7 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.
Таким чином, вищевказані обставини були встановлені рішенням Господарського суду Київської області від 14.01.2026 у справі №911/1220/25 за позовом ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" до ПрАТ "Дніпрянка" про стягнення заборгованості.
Суд дійшов висновку, що вищевказані обставини є доведеними і не підлягають доказуванню на підставі ч. 4 ст. 75 ГПК України.
Звертаючись до суду з даним позовом, ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» зазначає, що стягнута судом заборгованість з оплати вартості необлікованої електричної енергії згідно Акту в сумі 51665,92 грн. була сплачена відповідачем у повному обсязі лише 04.02.2026, тому, позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати у сумі 13905,00 грн та 3% річних у сумі 4654,18 грн. за період з 03.02.2023 - 03.02.2026.
За таких обставин, враховуючи той факт, що при поданні позовної заяви у справі №911/1220/25 позивачем заявлено до стягнення 51665,92 грн. заборгованості з оплати вартості необлікованої електричної енергії згідно Акту, а відповідачем заборгованість оплачена лише 04.02.2026, а тому, за період з 03.02.2023 по 03.02.2026 (останній день існування заборгованості) відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
За змістом ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Таким чином, зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних є обґрунтованими. 
Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що такий розрахунок є обґрунтованим, арифметично вірним, а тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача 13905,00 грн. інфляційних втрат та 4654,18 грн. 3% річних підлягають задоволенню. 
Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві слід зазначити, що як було вже встановлено вище, під час розгляду Господарським судом Київської області справи №911/1220/25 судом встановлено, що за наслідками перевірки працівниками ПАТ "Київенерго" дотримання відповідачем вимог ПКЕЕ у будинку за адресою: м. Київ, вул. Марганецька, 22 складено акт від 15.02.2018 №04621 про порушення ПКЕЕ, в якому встановлено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі (незайнятого приміщення) прихованою проводкою (у підвальному приміщенні будинку) поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії. У свою чергу ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" роглянувши акт від 15.02.2018 № 04621 про порушення ПрАТ "Дніпрянка" ПКЕЕ, прийняло рішення здійснити нарахування згідно з пунктом 2.6 за формулою 2.7 Методики та стягнути з ПрАТ "Дніпрянка" 51665,92 грн. за недовраховану електроенергію. Вказаний акт розглянуто в присутності представника позивача Місіної Л.П., що підтверджується підписом останньої на протоколі від 07.03.2018 №309, з відміткою про те, що ПрАТ "Дніпрянка" не погоджується з протоколом.
У встановлений ПКЕЕ строк і станом на час розгляду справи відповідач свій обов`язок щодо оплати вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення ним ПКЕЕ, у відповідності до рішення комісії ПрАТ “ДТЕК Київські електромережі”, що оформлене протоколом №309 від 07.03.2018 р. засідання комісії по розгляду акта про порушення №04621 від 15.02.2018 р. не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 51 665,92 грн., що підтверджується актом про порушення №04621 від 15.02.2018 р., рішенням комісії ПрАТ “ДТЕК Київські електромережі”, що оформлено протоколом № 309 від 07.03.2018 р. засідання комісії по розгляду акта про порушення №04621 від 15.02.2018 р., рахунком №61378099/3 акт 04621 від 07.03.2018 р., рішенням Господарського суду міста Києва від 13.09.2021 р. у справі № 910/3328/18, іншими доказами, наявними в матеріалах справи.
Суд вважає за необхідне зазначити, що вищевказані обставини були встановлені рішенням Господарського суду Київської області від 14.01.2026 у справі №911/1220/26 за позовом ПрАТ “ДТЕК Київські Електромережі” до ПрАТ “Дніпрянка” про стягнення вартості необлікованої електричної енергії на суму 51665,92 грн.
Відповідач свій обов`язок щодо оплати вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення ним ПКЕЕ у сумі 51665,92 грн., у відповідності до рішення комісії ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», що оформлене протоколом № 309 від 07.03.2018 засідання комісії по розгляду акта про порушення № 04621 від 15.02.2018 не виконав своєчасно, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 13905,00 грн. та 3% річних у сумі 4654,18 грн. за період з 03.02.2023 - 03.02.2026. 
Отже, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини є доведеними і не підлягають доказуванню на підставі ч. 4 ст. 75 ГПК України. 
Крім того, суд звертає увагу відповідача на припис ч.4 ст. 75 ГПК спрямований на забезпечення дотримання принципу правової визначеності та його складової - res judicata. В основі принципу правової визначеності, як одного з істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися (пар.61 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brumarescu v. Romania" (заява №28342/95). Базове тлумачення принципу res judicata вміщено в рішеннях ЄСПЛ у справах "Ryabykh v. russia" (заява №52854/99), "Науменко проти України" (заява №41984/98), "Pravednaya v. russia" (заява №69529/01), "Христов проти України" (заява №24465/04), "Понамарьов проти України" (заява №3236/03), в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності.
Правило про звільнення від доказування, передбачене ч.4 ст.75 ГПК, має абсолютний характер, така його дія спрямована на те, щоб спір між сторонами вирішувався в одній судовій справі, а не був штучно розбитий на декілька позовів/справ, де сторони мали би можливість подавати нові докази на підтвердження чи спростування тих самих фактів.
Інше тлумачення, яке вказує на можливість "спростування преюдиційних обставин" за допомогою нових доказів, призводить до розмивання змісту ч.4 ст.75 ГПК, а відтак до правової невизначеності - адже не зрозуміло, за яких умов, керуючись якими критеріями, суд, замість застосування приписів ч.4 ст.75 ГПК, має надати стороні можливість доводити/спростовувати за допомогою нових доказів ті чи інші обставини, що входять до предмету доказування і були вже встановлені в іншій справі за участю тих самих сторін.
Зазначене узгоджується із висновком Об`єднаної палати, викладеним у постанові від 18.06.2021 у справі №910/16898/19: "Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Отже, преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Цей правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі №922/2391/16".
Усі інші твердження та заперечення відповідача уважно досліджені судом, однак, вони не спростовують вищевикладених висновків суду.
Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі – Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).
Згідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача. 
Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 – 240 Господарського процесуального кодексу України, суд –
ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДНІПРЯНКА» про стягнення грошових коштів задовольнити повністю.
2. Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДНІПРЯНКА» (08133, вул. Примаченко Марії, буд. 7, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, код ЄДРПОУ 01565276) на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (04080, вул. Новокостянтинівська, буд. 20, м. Київ, код ЄДРПОУ 41946011) 13905 (тринадцять тисяч дев`ятсот п`ять) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 4654 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн. 18 коп. 3% річних та 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору. 
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць