Справа № 420/39681/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду 28.11.2025 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком, виходячи з заробітної плати за період з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року (тобто 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року), з розрахунком індивідуального коефіцієнта заробітної плати, у відповідності до вимог ст.ст.27,40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 09.06.2025 року перерахунок та виплату (із урахуванням раніше проведених виплат) ОСОБА_1 пенсії за віком, виходячи із заробітної плати за період з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року (тобто 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року), із розрахунком відповідного індивідуального коефіцієнта заробітної плати, згідно із вимогами статей 27 та 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог в адміністративному позові зазначено, позивач аразі перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області і починаючи з 31.05.2024 року отримую пенсію за віком. Позивач вказує, що після перевірки її електронної пенсійної справи №155250029269 встановлено, що поновлення раніше призначеної пенсії було нібито проведено в помилковому розмірі, а саме: - пенсію не нараховано із розрахунку 86% середньомісячного заробітку за 21 рік стажу роботи на посадах наукових та науково-педагогічних працівників; - середньомісячний заробіток обчислено без застосування оптимізації, а індивідуальний коефіцієнт заробітної плати помилково обчислено у розмірі - 3,26497; - помилково застосовано показник середньої заробітної плати за 2017 рік - 5182,61 грн., при необхідному - 1351,12 грн., який застосовувався з 01.05.2012р.
ГУ ПФУ в Одеській області повідомлено, що розмір призначеної пенсії з 31.05.2024 року помилково розраховано без урахування коефіцієнта індексації соціальних пенсій 1,197, 1,0796, та 1,115. Розмір пенсії в частині її розрахунку відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також було проведено із помилками. Як зазначив відповідач, при поновленні пенсії страховий стаж позивача та заробітна плата помилково були враховані на дату призначення наукової пенсії 17.06.2003 року, тобто по 2003 рік. Викладене, у свою чергу, стало підставою для нарахування ГУ ПФУ в Одеській області суми переплати пенсії, взяття її на облік та її подальше безпідставне стягнення в судовому порядку (однак, 13.10.2025 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення у справі №522/12682/25-Е про відмову задоволенні такого позову).
Позивач вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно з розрахунком пенсії за віком (відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»), проведеним ГУ ПФУ в Одеській області 14.08.2024 року на підставі раніше згаданої заяви про поновлення виплати пенсії, розмір пенсії обчислювався виходячи з індивідуального коефіцієнта заробітної плати - 3,26497 (до оптимізації) та 3,31938 (після оптимізації), який, свою чергу, обрахований із заробітку позивача за період з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року та останнього місяця врахованої зарплати - 31.07.2000 року. Як наслідок, 14.08.2024 року рішенням пенсійного органу №155250029269 мені призначено пенсію із урахуванням вказаного індивідуального коефіцієнта заробітної плати - 3,31938. Наведені вище обрахунки індивідуального коефіцієнта заробітної плати, на переконання позивача, є послідовними та цілком відповідають протоколу розрахунку пенсії №1, проведеним ще у 2014 року. Разом із тим, позивача в подальшому було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, у відповідності до розрахунку моєї пенсії у 2025 році, її розмір вже безпідставно було обчислено (зменшено) виходячи з індивідуального коефіцієнта заробітної плати - 1,62774 (до оптимізації) та 2,63151 (після оптимізації), який обраховувався ГУ ПФУ в Одеській області за період з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року та з 01.07.2000 року по 31.07.2003 року (тобто кількість місяців заробітної зарплати зросла до 97).
У позові вказано, що у зв`язку із встановленими вище обставинами, позивач в липні 2025 року звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із письмовою заявою про перерахунок її пенсії із урахуванням належного індивідуального коефіцієнта заробітної плати, втім листом від 06.08.2025 року №22018-19991/Г-02/8-1500/25 було відмовлено у проведенні відповідного перерахунку. Як вбачається зі змісту листа від 06.08.2025 року №22018-19991/Г-02/8-1500/25, пенсію позивача було розраховано при страховому стажі 38 років 10 місяців (враховано по 15.03.2008 року) та середньомісячній заробітній платі 23456,83 грн. (коефіцієнт для обчислення 2,63151 х 8913,83 грн.), визначеній за періоди з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року згідно з довідкою про заробітну плату та з 01.07.2000 року по 30.06.2003 року відповідно до даних персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.05.2025 року становить 9989,97 грн., де: розмір пенсії за віком - 9108,99 грн; доплата за 18 років понаднормативного стажу 424,98 грн.; компенсаційна виплата 75-річним - 456 грн. Додатком до вказаного листа є відповідний протокол перерахунку пенсії від 09.06.2025 року, з якого вбачаються наведені пенсійним органом числові значення, які були ним враховані під час останнього (від 09.06.2025 року) перерахунку пенсії позивача.
Однак, позивач вважає як наведені вище дії (розрахунки) пенсійного органу, так і подальшу відмову у проведенні перерахунку пенсії, безпідставними та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства.
Позивач стверджує, що розмір заробітної плати (доходу) є прямопропорційним розміру коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи. А тому, чим більшим є коефіцієнт заробітної плати, тим більшим є розмір пенсії за віком, що отримує застрахована особа. Однак, ГУ ПФУ в Одеській області, всупереч вимогам чинного пенсійного законодавства, при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший було обрано метод обчислення зарплати, при якому пенсійний орган врахував також й заробітну плату за період після призначення пенсії за віком (01.07.2000 року по 31.07.2003 року), який для позивача, як пенсіонера, є найменш вигідним, оскільки суттєво зменшився коефіцієнт зарплати з 3,31938 до 2,63151. Позивач звертає увагу Суду на останній проведений Головним управлінням перерахунок її пенсії, який включає наступні розрахунки: - коефіцієнт стажу без урахування кратності - 0,38833; - коефіцієнт стажу з урахуванням кратності - 0,38833; - розмір пенсії за віком (23456,83 грн. х 0,38833) - 9108,99 грн.; - доплата за понаднормовий стаж - 424,98 грн.; - загальний розмір пенсії - 9533,94 грн.; - компенсаційна виплата 75-ти річним (400 грн. х 1,14) - 456 грн.; - розмір пенсії з надбавками - 9987,97 грн. Розмір пенсії за віком, який фактично визначений шляхом множення середньомісячної заробітної плати 23456,83 грн. (для обчислення якої було взято коефіцієнт 2,63151 і середню заробітну плату у розмірі - 8913,83 грн.) на коефіцієнт стажу - 0,38833, визначено у розмірі - 9108,99 грн., хоча з урахуванням коефіцієнту зарплати - 3,31938 такий би складав - 11490,06 грн. та розраховувався таким чином: 29588,39 грн. (як добуток індивідуального коефіцієнта заробітної плати 3,31938 на середню заробітну плату - 8913,83 грн.) х 0,38833 (коефіцієнт стажу). Відповідно, із урахування усіх інших доплат (понаднормовий стаж та компенсаційна випала), загальний розмір пенсії позивача складав би - 12371,04 грн. Втім, наголошує позивач, жодних достатніх і належних підстав для проведення спірного перерахунку пенсії із встановленням коефіцієнту - 2,63151 та її відповідним суттєвим для позивача, як пенсіонера, зменшенням до розміру - 9987,97 грн. (а саме на 2383,07 грн.) відповідачем не наведено. Не вказано про наявність таких підстав і під час судового розгляду справи у районному суді про стягнення надміру виплачених сум пенсії.
Ухвалою від 02.12.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по справі.
12.12.2025 року від представника відповідача до суду надійшли матеріали пенсійної справи позивача. 
17.12.2025 року від представника Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги позивача вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
У відзиві вказано, що на підставі заяви Позивачки від 31.05.2024 та долучених документів поновлено виплату пенсії за віком відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність". У зв`язку з вищезазначеним позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону, оскільки розмір пенсії відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" зменшився, а саме: становив 5466,43 грн. За результатами перевірки електронної Пенсійної справи рішенням Головного управління від 09.06.2025 електронну пенсійну справу Позивачки приведено у відповідність. Пенсію розраховано при страховому стажі 38 років 10 місяців (враховано по 15.03.2008) та середньомісячній заробітній платі 23456,83 грн (коефіцієнт для обчислення 2,63151 * 8913,83 грн), визначеній за періоди з 01.04.1990 по 31.03.1995 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 30.06.2003 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.05.2025 становить 9989,97 грн, де: розмір пенсії за віком — 9108,99 грн; доплата за 18 років понаднормативного стажу 424,98 грн; компенсаційна виплата 75-річним — 456,00 грн. Розрахунок середньомісячної заробітної плати проведено за нормами статті 40 Закону № 1058.
Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .
23.12.2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій, зокрема, зазначено, що наведені твердження пенсійного органу, по-перше, жодним чином не спростовують доводів позовної заяви, оскільки не пояснюють та не доводять наявності правових підстав для зменшення розміру призначеної мені пенсії за віком, та, по-друге, взагалі не враховують суті такого поняття як «дискреційні повноваження».
Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позовну заяву, дослідивши обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги і заперечення та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено таке.
На підставі заяви Позивачки від 31.05.2024 та долучених документів поновлено виплату пенсії за віком відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність".
Як стверджує відповідач, позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону, оскільки розмір пенсії відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" зменшився, а саме: становив 5466,43 грн.
З наданих до суду матеріалів пенсії справи позивача судом встановлено, що позивач була пенсіонером з 17.06.2003 року.
Після поновлення виплати пенсії застосовано показник середньої заробітної плати 3764 грн за 2014, 2015 та 2016 роки 
Як стверджує позивач, у відповідності до розрахунку її пенсії у 2025 році, її розмір безпідставно було обчислено (зменшено) виходячи з індивідуального коефіцієнта заробітної плати - 1,62774 (до оптимізації) та 2,63151 (після оптимізації), який обраховувався ГУ ПФУ в Одеській області за період з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року та з 01.07.2000 року по 31.07.2003 року (тобто кількість місяців заробітної зарплати зросла до 97).
У зв`язку із встановленими вище обставинами, як стверджує позивач, в липні 2025 року вона звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із письмовою заявою про перерахунок її пенсії із урахуванням належного індивідуального коефіцієнта заробітної плати, втім листом від 06.08.2025 року №22018-19991/Г-02/8-1500/25 їй було відмовлено у проведенні відповідного перерахунку.
Так, з наданої до суду копії листа від 06.08.2025 року №22018-19991/Г-02/8-1500/25 судом встановлено, що у ньому пенсійним органом зазначено таке:
«…Частиною України "Про страхування" (далі-Закон) визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. 
На підставі заяви від 31.05.2024 та долучених документів Вам поновлено виплату пенсії за віком відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність". 
За результатами перевірки електронної пенсійної справи встановлено, що поновлення раніше призначеної пенсії за матеріалами пенсійної справи проведено неправильно. 
У зв`язку з вищезазначеним Вас переведено на пенсію за віком відповідно до Закону, оскільки розмір пенсії відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність" зменшився, а саме: становив 5466,43 грн, про що Вас повідомлено листом від 01.05.2025 № 1500- 0404-8/84990. 
За результатами перевірки електронної пенсійної справи рішенням від 09.06.2025 Вашу електронну пенсійну справу приведено у відповідність. 
Пенсію розраховано при страховому стажі 38 років 10 місяців (враховано по 15.03.2008) та середньомісячній заробітній платі 23456,83 грн (коефіцієнт для обчислення 2,63151 * 8913,83 грн), визначеній за періоди з 01.04.1990 по 31.03.1995 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 30.06.2003 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.05.2025 становить 9989,97 грн, де: розмір пенсії за віком — 9108,99 грн; доплата за 18 років понаднормативного стажу 424,98 грн; компенсаційна виплата 75-річним - 456,00 грн».
Так, з наданих до суду матеріалів пенсійної справи позивача судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію, яку розраховано при страховому стажі 38 років 10 місяців (враховано по 15.03.2008) та середньомісячній заробітній платі 23456,83 грн (коефіцієнт для обчислення 2,63151 * 8913,83 грн), визначеній за періоди з 01.04.1990 по 31.03.1995 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 30.06.2003 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.05.2025 становить 9989,97 грн, де: розмір пенсії за віком — 9108,99 грн; доплата за 18 років понаднормативного стажу 424,98 грн; компенсаційна виплата 75-річним - 456,00 грн., середній заробіток за 2014-2016 роки).
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком, виходячи з заробітної плати за період з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року (тобто 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року), з розрахунком індивідуального коефіцієнта заробітної плати, у відповідності до вимог ст.ст.27,40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач звернулась до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі – Закон №1058). 
Частиною 1 статті 40 Закону №1058 встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9, 14, 15 і 16 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.
Частиною 2 статті 40 Закону №1058 визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:
Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:
Кз = Зв : Зс, де:
Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;
Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою:
Зв = З + Зд, де:
Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати. У разі якщо сума страхових внесків визначена платником та/або застрахованою особою, яка є працівником та гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті відповідно до Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", і сплачена виходячи з суми, що є більшою за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), але меншою за фактичну суму заробітної плати (доходу) застрахованої особи, для обчислення пенсії враховується лише та частина суми заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);
Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, і яка визначається за формулою:
Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону, або додаткових сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;
Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.
У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою (доходом) в Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідного року (кварталу).
У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.
При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 7, 8, 9, 14, 15 і 16 статті 11 цього Закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.
Суд вважає обґрунтованими покликання позивача на те, що розмір заробітної плати (доходу) є прямопропорційним розміру коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 отримує пенсію, яку розраховано при страховому стажі 38 років 10 місяців (враховано по 15.03.2008) та середньомісячній заробітній платі 23456,83 грн (коефіцієнт для обчислення 2,63151 * 8913,83 грн), визначеній за періоди з 01.04.1990 по 31.03.1995 згідно довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 30.06.2003 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.05.2025 становить 9989,97 грн, де: розмір пенсії за віком — 9108,99 грн; доплата за 18 років понаднормативного стажу 424,98 грн; компенсаційна виплата 75-річним - 456,00 грн., середній заробіток за 2014-2016 роки).
В той же час, позивач просила здійснити зперерахунок та виплату (із урахуванням раніше проведених виплат) їй пенсії за віком, виходячи із заробітної плати за період з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року (тобто 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року).
Відповідачем не зазначено, а судом не встановлено правових підстав для відмови у такому перерахунку як не встановлено підстав для врахування для призначення пенсії позивача виходячи із заробітної плати з урахуванням періоду з 01.07.2000 по 30.06.2003 згідно даних персоніфікованого обліку.
З урахуванням встановлених судом обставин та враховуючи вищевказані приписи чинного законодавства суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком, виходячи з заробітної плати за період з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року (тобто 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року), з розрахунком індивідуального коефіцієнта заробітної плати, у відповідності до вимог ст.ст.27,40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що, позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено 970,00 грн судового збору.
Сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання до суду даного позову складає 968,96 грн.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача судового збору у розмірі 968,96 грн.
Керуючись вимогами ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком, виходячи з заробітної плати за період з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року (тобто 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року), з розрахунком індивідуального коефіцієнта заробітної плати, у відповідності до вимог ст.ст.27,40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 09.06.2025 року перерахунок та виплату (із урахуванням раніше проведених виплат) ОСОБА_1 пенсії за віком, виходячи із заробітної плати за період з 01.04.1990 року по 31.03.1995 року (тобто 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 року), із розрахунком відповідного індивідуального коефіцієнта заробітної плати, згідно із вимогами статей 27 та 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідачі: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385).

Суддя О.А. Вовченко