ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2026 року  Справа № 924/15/26 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Поліщук П.Я. ,  суддя Юрчук М.І. 

секретар судового засідання Кравчук О.В. 

за участю представників сторін:
позивача: представник не з`явився 
відповідача: Вишинський О.Б. (в режимі відеоконференції) 
прокурор Марщівська О.П

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" 
на рішення Господарського суду Хмельницької області, ухвалене 25.05.2026, повне рішення складено 03.06.2026,
у справі № 924/15/26 
за позовом Хмельницької окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів, Хмельницька область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" м. Хмельницький
про стягнення 598 884,16 грн 

В січні 2026 року Хмельницька окружна прокуратура в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Старокостянтинівської міської ради звернулась із позовом до Господарського суду Хмельницької області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" 598 884,16 грн, в т.ч. 318 448,50 грн безпідставно збережені кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, 234 474,38 грн інфляційні втрати, 45 961,28 грн 3 % річних /а.с. 1-11/.
Господарський суд Хмельницької області рішенням від 25.05.2026 позов задовольнив.
Присудив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" на користь Старокостянтинівської міської ради 318 448,50 грн безпідставно збережені кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, 234 474,38 грн інфляційних втрат, 45 961,28 грн 3 % річних.
Присудив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" на користь Хмельницької обласної прокуратури 8 983,26 грн витрат по сплаті судового збору /а.с. 142-146/.
Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоленд", не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.05.2026 у справі № 924/15/26 скасувати в частині визначення розміру стягнутих сум 318 448,50 грн безпідставно збережених коштів пайової участі, 234 474,38 грн інфляційних втрат, 45 961,28 грн 3 % річних та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зменшити розмір стягнутих сум з урахуванням правильного розрахунку /а.с. 151-153/.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначає:
- розраховуючи розмір пайової участі з будівництва житла, суд першої інстанції застосував показник вартості 1 м^2 загальної площі квартир у розмірі 12 734,00 грн, посилаючись на наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 16.12.2020 № 311, яким затверджено показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, розраховані станом на 01.10.2020;
- застосування цього показника є помилковим, оскільки використаний судом та прокурором розмір опосередкованої вартості не відповідає періоду, який має враховуватися для цілей розрахунку пайової участі саме щодо спірного об`єкта будівництва. 
- відповідний показник підлягав визначенню станом на іншу дату (з урахуванням фактичної дати виникнення обов`язку зі сплати пайової участі - оскільки повідомлення про початок будівельних робіт отримано 20.06.2019, а не з дати реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації) та з урахуванням актуальних на відповідний момент рішень та даних, затверджених Старокостянтинівською міською радою; 
- застосування невірного показника безпосередньо вплинуло на розмір стягнутої суми, оскільки є множником у формулі розрахунку;
- станом на 20.06.2019 в Старокостянтинівській міській раді існував Порядок участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Старокостянтинів, затверджений рішенням 12 сесії міської ради від 07 жовтня 2016 року № 15;
- листом № 63/42-24-1615/2025 від 30.06.2025 Старокостянтинівська міська рада повідомила, зокрема, що за ІІІ чергою будівництва розмір пайової участі з урахуванням норм Закону № 132-ІХ, визначений за формулою згідно п. 6.4 Порядку та становить 119 600,00 грн;
- суд першої інстанції не перевірив та не надав оцінки зазначеному листу, не встановив чи не встановлений менший розмір рішенням органу місцевого самоврядування, чинний на день набрання чинності Законом № 132-IX, не надав повної оцінки, із урахуванням усіх матеріалів справи, правильності обраного для розрахунку періоду та джерела показника опосередкованої вартості, обмежившись відтворенням розрахунку прокурора без самостійної перевірки його коректності;
- судом і прокурором при розрахунку суми пайової участі з будівництва житла використано площу квартир у розмірі 852,1 м^2, а при розрахунку пайової участі з будівництва нежитлових приміщень - площу 627,4 м^2 (як різницю між загальною площею приміщень 1479,5 м^2 та площею квартир 852,1 м^2), що визначено виключно на підставі даних декларації про готовність об`єкта до експлуатації;
- апелянт вважає, що зазначені показники площі, використані в розрахунку, не відповідають дійсним технічним характеристикам об`єкта та потребують перевірки за первинною проєктною і технічною документацією, а не лише за узагальненими даними декларації;
- невірне визначення площі квартир і нежитлових приміщень безпосередньо позначається на розмірі сум, заявлених до стягнення за обома складовими пайової участі, оскільки площа є базовим показником у відповідних формулах розрахунку;
- ТОВ "Автоленд" здійснено будівництво об`єкта: "Будівництво багатоквартирного житлового будинку ІІІ-тя секція" за адресою Хмельницька область, м. Старокостянтинів вул. Попова, 26 (на даний час - вул. Авіаторів);
- отже зазначений об`єкт будівництва є житловим будинком і розмір пайової участі, відповідно до пп. 1 п. 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", повинен був розраховуватися в розмірі 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування для усієї площу будинку як для житлових будинків, а не застосовувати до площі 627,4 м^2 - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта;
- суд першої інстанції не дослідив це питання по суті та не перевірив відповідність площ, зазначених у декларації, фактичним показникам об`єкта будівництва;
- розраховуючи безпідставно збережені кошти пайової участі з будівництва вбудованих нежитлових приміщень у розмірі 101 435,67 грн, суд першої інстанції застосував формулу пропорційного розподілу вартості основних фондів, що приймаються в експлуатацію (5980 тис. грн за даними декларації), пропорційно співвідношенню площі нежитлових приміщень до загальної площі приміщень у будинку, з подальшим застосуванням ставки 4 %;
- така методика є необґрунтованою та такою, що призводить до завищення суми, що підлягають стягненню, оскільки вартість основних фондів, зазначена в декларації, є узагальненим показником і не відображає дійсної вартості будівництва саме нежитлових приміщень окремо від житлової частини об`єкта;
- застосування виключно пропорційного методу без урахування фактичної (кошторисної) вартості будівництва нежитлових приміщень суперечить вимогам підпункту 3 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-ІХ, який передбачає визначення розміру пайової участі на підставі документів, що підтверджують вартість будівництва об`єкта, а не на підставі похідного розрахунку від узагальненої вартості основних фондів;
- зазначене питання суд першої інстанції не з`ясовував та не перевіряв, обмежившись наведенням розрахунку, поданого прокурором, без власної оцінки його обґрунтованості;
- крім того первинної документації щодо вартості будівництва нежитлових приміщень прокурором під час звернення із позовом до суду надано не було.
- оскільки розмір основного зобов`язання (318 448,50 грн) визначено судом неправильно, відповідно є неправильним і похідний розрахунок інфляційних втрат (234 474,38 грн) та 3 % річних (45 961,28 грн), здійснений від невірно визначеної суми основного боргу;
- тобто оскаржуване рішення в частині визначення розміру стягнутих сум прийнято з неповним з`ясуванням обставин справи, оскільки суд першої інстанції не перевірив правильність вихідних даних та методики розрахунку, застосованих прокурором, що є підставою для скасування рішення в цій частині на підставі пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України.
За наведених обставин скаржник вважає оскаржуване рішення таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, в частині визначення розміру грошового зобов`язання, що має наслідком прийняття незаконного та необґрунтованого рішення в частині стягнутих сум.
24.06.2026 апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 24.06.2025, для розгляду справи № 924/15/265 визначено колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Павлюк І.Ю., Юрчук М.І.
Листом № 924/15/26/3208/26 від 24.06.2026 матеріали справи витребувано з Господарського суду Хмельницької області.
29.06.2026 до суду надійшли матеріали справи № 924/15/26.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.05.2026 у справі № 924/15/26. Розгляд призначено на "22" липня 2026 р. об 11:00 год. /а.с. 165/.
03.07.2026 (вх. № 5701/26) від Хмельницької окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.05.2026 у справі № 924/15/26 залишити без змін /а.с. 169/171/.
Ухвалою суду від 09.07.2026 задоволено клопотання (вх.№ 3269/26) представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду /а.с. 190/.
16.07.2026 (вх. № 6072/26) від Старокостянтинівської міської ради надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити без участі її представника, також просить апеляційну скаргу ТОВ "Автоленд" залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін /а.с. 192/.
У зв`язку із відпусткою судді-члена колегії Павлюк І.Ю. у період з 20.07.2026 по 21.08.2026 включно, проведено її заміну у судовій справі № 924/15/26, протокол від 20.07.2026, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Поліщук П.Я., Юрчук М.І.
Ухвалою суду від 20.07.2026 колегією суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Поліщук П.Я., Юрчук М.І. прийнято справу № 924/15/26 до свого провадження /а.с. 198/.
В судовому засіданні 22.07.2026 представник ТОВ "Автоленд" підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, прокурор надав заперечення щодо апеляційної скарги.
Заслухавши пояснення представника відповідача та прокурора, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У період із 21.06.2019 по 19.01.2021 ТОВ "Автоленд" здійснено будівництво об`єкта: "Будівництво багатоквартирного житлового будинку ІІІ-тя секція" за адресою Хмельницька область, м. Старокостянтинів вул. Попова, 26 (на даний час - вул. Авіаторів).
Код об`єкта відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000: 1122.1 - Будинки багатоквартирні масової забудови.
Будівництво проводилось на земельній ділянці з кадастровим номером 6810800000:03:047:0002, площею 0,3615 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
20.06.2019 зареєстроване повідомлення про початок будівельних робіт № ХМ061191711127 на вказаний об`єкт.
Відповідно до інформації, розміщеної на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, датою початку будівництва є 21.06.2019, датою завершення будівництва - 15.12.2020, експлуатація від 19.01.2021.
Згідно з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ХМ 101210119892) загальна площа приміщень у будинку 1479,5м^2, площа квартир у будинку 852,1м^2, загальна площа нежитлових приміщень 627,4м^2.
У подальшому виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта від 19.01.2021 № ХМ101210119892, якою засвідчено відповідність вказаного закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.
У декларації про готовність до експлуатації об`єкта (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ХМ101210119892), відсутня інформація про сплату відповідачем до місцевого бюджету коштів пайової участі.
Відповідно до наданого прокурором розрахунку розмір пайової участі, який мав бути сплачений відповідачем, становить 318 448,5 грн з яких: 217 012,83 грн безпідставно збережені грошові кошти пайової участі з будівництва, 101 435,67 грн безпідставно збережені грошові кошти пайової участі з будівництва вбудованих нежитлових приміщень.
Заступник керівника Хмельницької окружної прокуратури звертався із листами (від 29.04.2026 вих. № 50-2849ВИХ-25, 18.06.2025, 15.07.2025 № 50-4385ВИХ-25) до Старокостянтинівської міської ради про надання інформації про залучення до пайової участі ТОВ "Автоленд" із долученням копій підтверджуючих документів, інформацію - розрахунок пайової участі щодо об`єкту "будівництво багатоквартирного житлового будинку за адресою вул. Попова, 26 м. Старокостянтинів, який провести з урахуванням норм Закону № 132-ІХ та дати введення об`єкта в експлуатацію, а також повідомити чи зверталась, чи буде звертатись Старокостянтинівська міська рада з позовом до суду про стягнення сум пайової участі за будівництво вищезазначеного об`єкту. 
Листами (від 12.06.2025 № 63/37-22-1462/2025, 30.06.2025 № 63/42-24-1615/2025) Старокостянтинівська міська рада повідомила, що ТОВ "Автоленд" на об`єкти будівництва "Будівництво багатоквартирного житлового ІІІ-тя секція" та "Будівництво багатоквартирного житлового будинку VI-та секція" із заявою про визначення пайової участі не зверталось. Міською радою також надано розрахунок розміру пайової участі на розвиток інфраструктури м. Старокостянтинів у зв`язку із будівництвом об`єкта - нове будівництво багатоквартирного житлового будинку , що знаходиться за адресою вул. Авіаторів, 26, та зазначено, що міська рада не зверталась з позовом до суду про стягнення сум пайової участі за будівництво вищезазначеного об`єкту. 
29.04.2025, 18.06.2025 та 15.07.2025 Хмельницька окружна прокуратура звернулась з листами до Старокостянтинівської міської ради, якими повідомила про виявлені порушення інтересів держави у сфері містобудівного та бюджетного законодавства у вигляді несплати замовником будівництва до бюджету коштів пайової участі, що зумовлюють ненадходження до місцевого бюджету таких коштів, що призводить до заподіяння матеріальної шкоди (збитків) бюджету міської ради та територіальній громаді в цілому та клопотала надати відповідну інформацію.
Старокостянтинівська міська рада поінформувала Хмельницьку окружну прокуратуру про те, що відповідач не звертався як замовник будівництва об`єктів "Будівництво багатоквартирного житлового ІІІ-тя секція" та "Будівництво багатоквартирного житлового будинку VI-та секція" із заявою про визначення розміру пайової участі щодо вказаного об`єкту та відповідно кошти пайової участі замовником будівництва вказаного об`єкта не сплачувались. Позовна заява щодо стягнення безпідставно збережених коштів пайової участі до суду не подавалась (лист від 30.06.2025 № 63/42-24-1615/2025).
11.11.2025 Хмельницька окружна прокуратура листом № 50-7434ВИХ-25 повідомила Старокостянтинівську міську раду про вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в особі Старокостянтинівської міської ради шляхом подання позовної заяви до Господарського суду Хмельницької області до ТОВ "Автоленд" про стягнення з товариства на користь міської ради безпідставно збережених коштів пайової участі.
Підставою для представництва окружною прокуратурою інтересів держави в особі Старокостянтинівської міської ради прокурор зазначає нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави, що має наслідком порушення інтересів держави у бюджетній сфері та необхідністю їх комплексного захисту, адже безпідставне збереження коштів пайової участі, які необхідні для подальшого створення і розвитку інфраструктури міської ради, порушує економічні інтереси територіальної громади вказаного населеного пункту та держави в цілому, у зв`язку з чим наявні підстави для вжиття прокурором заходів представницького характеру, передбачених ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".
Оскільки відповідач в добровільному порядку кошти пайової участі не сплатив Хмельницька окружна прокуратура в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Старокостянтинівської міської ради звернулась із позовом до суду про стягнення з ТОВ "Автоленд" 598 884,16 грн в т.ч. 318 448,50 грн безпідставно збережених коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, 234 474,38 грн інфляційних втрат, 45 961,28 грн 3 % річних. 
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 25.05.2026 у справі № 924/15/26 позов задоволено, стягнуто з ТОВ "Автоленд" на користь Старокостянтинівської міської ради 318 448,50 грн безпідставно збережених коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, 234 474,38 грн. інфляційних втрат, 45 961,28 грн 3 % річних.
Рішення суду першої інстанції мотивоване наявністю підстав для стягнення з відповідача заявлених безпідставно збережених коштів відповідно до ст. 1212 ЦК України, позаяк матеріали справи підтверджують наявність у відповідача обов`язку щодо сплати пайової участі у зв`язку з будівництвом об`єкта на підставі абз. 2 п. 2 р. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 132-ІХ, який не був виконаний відповідачем.
Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.05.2026 у справі № 924/15/26 необхідно змінити в частині стягнутих сум безпідставно збережених коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, інфляційних втрат, 3 % річних, виходячи з наступного. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що Господарський суд Хмельницької області дійшов до вірного висновку про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у цій справі.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (Закон № 3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачала, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
За змістом зазначеної статті пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.
20.09.2019 прийнято Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні” (далі - Закон № 132-ІХ), яким внесено зміни, зокрема у Закон № 3038-VI шляхом виключення із його тексту, зокрема ст. 40, про що зазначено у ч. 3 п. 13 р. І. 
Закон № 132-ІХ набрав чинності 17.10.2019, однак п. 13 р. І цього Закону набирає чинності з 01.01.2020 (п. 1 р. ІІ Прикінцевих та перехідних положень).
Судом встановлено, що у період із 21.06.2019 по 19.01.2021 ТОВ "Автоленд" здійснено будівництво об`єкта: "Будівництво багатоквартирного житлового будинку ІІІ-тя секція" за адресою Хмельницька область, м. Старокостянтинів вул. Попова, 26 (на даний час - вул. Авіаторів). Код об`єкта відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000: 1122.1 - Будинки багатоквартирні масової забудови. Будівництво проводилось на земельній ділянці з кадастровим номером 6810800000:03:047:0002, площею 0,3615 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
20.06.2019 зареєстровано повідомлення про початок будівельних робіт № ХМ061191711127.
Відповідно до інформації, розміщеної на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, датою початку будівництва є - 21.06.2019, датою завершення будівництва - 15.12.2020, експлуатація від 19.01.2021.
Згідно з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації (реєстраційний номер в ЄДЕССБ ХМ 101210119892) загальна площа приміщень у будинку 1479,5м^2, площа квартир у будинку 852,1м^2, загальна площа нежитлових приміщень 627,4м^2.
Після 01.01.2020 набула чинності норма п. 13 р. І Закону № 132-ІХ, якою скасовано обов`язок забудовників укладати договори пайової участі з органами місцевого самоврядування, закріплений у ст. 40 Закону № 3038-VI.
Водночас у р. ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону № 132-IX передбачено порядок пайової участі замовника будівництва, який впроваджено законодавцем для: 
- об`єктів будівництва, зведення яких розпочато у попередні роки, однак які станом на 01.01.2020 не були введені в експлуатацію, а договори про сплату пайової участі між замовниками та органами місцевого самоврядування до 01.01.2020 не були укладені;
- об`єктів, будівництво яких розпочате у 2020 році.
Так в абз. 2 п. 2 р. ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX встановлено:
- розмір пайової участі, який протягом 2020 року замовники будівництва перераховують до відповідного місцевого бюджету для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту, - для житлових будинків 2 % вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом); 
- порядок пайової участі - замовник будівництва зобов`язаний протягом 10 робочих днів після початку будівництва об`єкта звернутися до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва, до якої додаються документи, які підтверджують вартість будівництва об`єкта. Орган місцевого самоврядування протягом 15 робочих днів з дня отримання зазначених документів надає замовнику будівництва розрахунок пайової участі щодо об`єкта будівництва. 
- пайова участь сплачується виключно грошовими коштами до прийняття відповідного об`єкта будівництва в експлуатацію.
Враховуючи, що будівництво об`єкту відповідачем розпочате у червні 2019 року, абз. 2 п. 2 розд. II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 132-IX визначено обов`язок щодо перерахування замовником об`єкта будівництва до відповідного місцевого бюджету пайової участі (коштів для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту) до прийняття такого об`єкта в експлуатацію.
Такі висновки відповідають загальним принципам рівності та справедливості, є націленими на те, щоб замовник будівництва, який розпочав його до 01.01.2020 та добросовісно виконав встановлений законом (ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності") обов`язок щодо пайової участі, був у однакових ринкових умовах із забудовником, який аналогічно розпочав будівництво у попередні роки до 01.01.2020, але до цієї дати такого обов`язку не виконав, можливо навіть свідомо затягуючи процес здачі об`єкта будівництва в експлуатацію до 01.01.2020 з метою уникнення сплати пайової участі (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2025 у справі № 903/468/24).
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.02.2024 у справі № 910/20216/21 та від 04.04.2024 у справі № 923/1306/21, від 23.05.2024 у справі № 915/149/23.
Велика Палата Верховного Суду у пунктах 35-41 постанови від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19 дійшла таких висновків: 
"за змістом Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" та Прикінцевих та перехідних положень до нього, з 01.01.2020 у замовників будівництва відсутній обов`язок укладати з органом місцевого самоврядування відповідний договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту. Дійсними та такими, що продовжують свою дію до моменту їх виконання, є лише договори про пайову участь, укладені до 01.01.2020. 
Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. 
Зовнішнім виразом зміни правового регулювання суспільних відносин є процес втрати чинності одними нормами та/або набуття чинності іншими. 
Так, при набранні чинності новою нормою права передбачається розповсюдження дії цієї норми на майбутні права і обов`язки, а також на правові наслідки, які хоча й випливають із юридичних фактів, що виникли під час чинності попередньої норми права, проте настають після набрання чинності новою нормою права. 
Водночас, зміна правових норм і врегульованих ними суспільних відносин не завжди збігаються. У певних випадках після скасування нормативного акта має місце його застосування компетентними органами до тих відносин, які виникли до втрати ним чинності та продовжують існувати у подальшому. Такі правовідносини є триваючими. При цьому триваючі правовідносини повинні виникнути під час дії норми права, що їх регулює, та існувати після втрати нею чинності. 
Стаття 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" після втрати нею чинності. Крім того, п. 2 роз. II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" визначено, що ця норма права застосовується лише до договорів, які підписані до 01.01.2020. Саме у цьому випадку правовідносини з оплати участі в інфраструктурі населеного пункту є триваючими та до них можуть застосовуватись положення норми права, що втратила чинність. Якщо ж договори під час дії цієї норми укладено не було, то немає підстав вважати, що такі правовідносини виникли та тривають".
У зазначеній постанові від 14.12.2021 у справі № 643/21744/19 Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання пайової участі забудовника у розвитку інфраструктури населеного пункту та визначаючи належний спосіб захисту порушеного права, також зауважила таке: "з 01.01.2020 скасовано дію ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", яка передбачала обов`язкове укладення договору, тому визнання судом договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладеним та встановлення цивільних прав та обов`язків сторін договору на майбутнє на підставі нормативно-правового акта, який було скасовано, суперечитиме принципу правової визначеності та не дозволить суду захистити право сторони належним способом. 
Відтак, якщо на час здачі новозбудованого об`єкта до експлуатації або ухвалення судового рішення було скасовано норму статті закону, яка зобов`язувала укласти договір про участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, то суд не має підстав для задоволення позову обраним позивачем способом, а саме зобов`язати укласти договір або визнати договір укладеним; у зв`язку з відмовою забудовника від укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту права органу місцевого самоврядування на отримання коштів на розвиток інфраструктури населеного пункту є порушеними і в органу місцевого самоврядування виникає право вимагати стягнення коштів, обов`язок сплати яких був встановлений законом. У такому разі суд має виходити з того, що замовник будівництва без достатньої правової підстави за рахунок органу місцевого самоврядування зберіг у себе кошти, які мав заплатити як пайовий внесок у розвиток інфраструктури населеного пункту, а отже, зобов`язаний повернути ці кошти на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України; у разі порушення зобов`язання з боку замовника будівництва щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту у правовідносинах, які виникли до внесення змін у законодавство щодо скасування обов`язку замовника будівництва укласти відповідний договір, орган місцевого самоврядування вправі звертатись з позовом до замовника будівництва про стягнення безпідставно збережених грошових коштів. Саме такий спосіб захисту буде ефективним та призведе до поновлення порушеного права органу місцевого самоврядування".
Відсутність звернення замовника будівництва з відповідною заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва на виконання вимог абз. 2 п. 2 розд. ІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 132-ІХ та ненадання ним передбачених цією нормою документів не є перешкодою для самостійного визначення органом місцевого самоврядування розміру пайової участі.
Отже у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку сплати пайової участі право позивача - Старокостянтинівської міської ради на отримання цих коштів є порушеним, а тому існують підстави для стягнення цих коштів, обов`язок сплати яких виникає через пряму вказівку закону. У такому разі замовник будівництва без достатньої правової підстави за рахунок позивача зберіг у себе кошти, які мав заплатити як пайовий внесок у розвиток інфраструктури населеного пункту, а отже, зобов`язаний повернути такі кошти на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.
Прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зазначені зобов`язання.
Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Враховуючи вищевикладене, замовник будівництва, який без достатньої правової підстави за рахунок власника земельних ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити у вигляді пайового внеску у розвиток інфраструктури населеного пункту, зобов`язаний повернути ці кошти органу місцевого самоврядування і правовою підставою в такому випадку є ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.
Однак всупереч вищезазначеним вимогам законодавства, ТОВ "Автоленд" до Старокостянтинівської міської ради протягом 10 робочих днів після 01.01.2020 з заявою про визначення розміру пайової участі щодо об`єкта будівництва не звернувся.
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором доведено обов`язок відповідача, як замовника будівництва здійснити оплату пайової участі щодо об`єкта будівництва у 2020 році до прийняття його в експлуатацію, що визначено ч.2 розд. ІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 132-ІХ.
Визначаючи розмір належної до стягнення суми пайової участі у зв`язку з будівництвом об`єкта, суд зобов`язаний дослідити подані стороною докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду (подібний висновок щодо обов`язку суду перевірити розрахунок заявлених позовних вимог викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17).
Верховний Суд у п. 8.51 постанови від 03.12.2024 у справі № 910/6226/23 виснував, що пайовий внесок замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту має розраховуватися саме на підставі нормативно-правових актів, чинних на момент виникнення у замовника будівництва обов`язку щодо сплати пайового внеску, а не на той момент, коли орган місцевого самоврядування дізнався про його несплату замовником, оскільки одночасно з прийняттям об`єкта в експлуатацію у відповідності із частиною другою статті 331 ЦК України забудовник стає власником забудованого об`єкта, а відтак і правовідносини забудови земельної ділянки припиняються.
Прийняття об`єкта в експлуатацію є строком, з якого вважається, що забудовник порушує зобов`язання по сплаті пайової участі щодо об`єкта будівництва (висновок, викладений у п. 8.41 постанови Верховного Суду від 03.12.2024 у справі № 910/6226/23).
Втім з розрахунку обсягу пайової участі у заявленому до стягнення розмірі 217 012,83 грн ((852,1 м^2 х 12 734 грн/м^2) х 2 %), наведеним у позовній заяві, вбачається, що такий розрахунок здійснений станом на 19.01.2021 – дату введення об`єкта будівництва в експлуатацію.
Крім того обраховуючи розмір пайової участі, прокурор виходив із загальної площі квартир будинку та нормативу, встановленого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 16.12.2020 № 311, згідно з яким вартість одного квадратного метра загальної площі квартир будинку (з урахуванням податку на додану вартість) на території Хмельницької області становила 12 734 грн/м^2.
Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Отже застосування прокурором при здійсненні розрахунку розміру пайової участі нормативів, які не діяли станом на момент виникнення у відповідача обов`язку на його сплату, прямо суперечить статті 5 ЦК України.
Вказаний алгоритм розрахунку розміру пайової участі застосовано Верховним Судом у постанові від 15.08.2024 у справі № 914/2145/23.
За наведеного суд апеляційної інстанції не приймає здійснений прокурором розрахунок обсягу пайової участі у заявленому до стягнення розмірі 318 448,50 грн та виконує його самостійно.
Так станом на момент виникнення у відповідача обов`язку щодо сплати пайового внеску з 01.01.2020 (протягом 10 робочих днів після 01.01.2020) діяв норматив, встановлений наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 02.12.2019 за № 286 "Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України (розраховані станом на 01 жовтня 2019 року)", згідно з яким опосередкована вартість спорудження житла у Хмельницькій області становила 12 100 грн/м^2. 
В подальшому вказаний наказ від 02.12.2019 за № 286 було визнано таким, що втратив чинність, згідно з наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 26.06.2020 за № 151, який встановлював показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України (розраховані станом на 01 квітня 2020 року).
Оскільки акти цивільного законодавства не мають зворотньої дії у часі, тому суд при розрахунку розміру пайової участі застосовує показник опосередкованої вартості спорудження житла по Хмельницькій області у розмірі 12 100 грн/м^2, встановлений наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 02.12.2019 за № 286, "Про показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України (розраховані станом на 01 жовтня 2019 року)", який був чинний на момент виникнення обов`язку по сплаті пайової участі у січні 2020 року.
За розрахунком суду розмір пайової участі з будівництва житла становить 206 208,20 грн ((852,1 м^2 х 12 100,00 грн/м^2) х 2 %).
Разом з тим суд погоджується з виконаним прокурором розрахунком розміру пайової участі з будівництва вбудованих нежитлових приміщень. 
Згідно з даними декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вартість основних фондів, що приймаються в експлуатацію становить 5 980 000 гривень, загальна площа приміщень - 1479,5м^2. Пропорційно вартість 627,4 м^2 (1479,5 - 852,1) нежитлових приміщень становить: 5 980 000 грн х 627,4 м^2 : 1479,5 м^2 = 2 535 981,86 гривень.
Розрахунок розміру пайової участі з будівництва вбудованих нежитлових приміщень проведено за формулою: 2 535 891,86 грн х 4 % = 101 435,67 гривні, де: 2 535 891,86 грн - вартість спорудження нежитлових приміщень; 4 % - відсоток пайової участі, визначений Законом № 132-ІХ.
Колегія суддів зазначає, що зміна вартості квадратного метра житла впливає лише на розрахунок по житловим приміщенням, тоді як розрахунок по нежитловим приміщенням залишається незмінним, оскільки вираховується від вартості основних фондів із декларації.
За наведених обставин загальний розмір пайової участі, яку відповідач повинен був сплати до дати введення будинку в експлуатацію 19.01.2021 та яка підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України, становить 307 643,87 грн (206 208,20+101 435,67).
Щодо вимог про стягнення 234 474,38 грн інфляційних втрат та 45 961,28 грн 3 % річних за період прострочення з 20.01.2021 по 11.11.2025.
Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки прострочення відповідача по сплаті 307 643,84 грн пайової участі має місце, тому позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення з 20.01.2021 по 11.11.2025 є підставними та підлягають задоволенню частково у розмірі 226 518,91 грн інфляційних втрат та 44 401,86 грн 3 % річних за розрахунком суду. У стягненні 7 955,47 грн інфляційних втрат та 1 559,42 грн 3 % річних слід відмовити.
Щодо тверджень апелянта про невірне визначення площі квартир та нежитлових приміщень при розрахунку пайової участі колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів" (в редакції станом на момент прийняття в експлуатацію об`єкта "Будівництво багатоквартирного житлового будинку IV-та секція" за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Попова, 26" (на даний час - вул. Авіаторів), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.
Вказане також підтверджується ч. 1 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Пунктами 17-22 вищевказаної постанови (в редакції станом на момент прийняття в експлуатацію об`єкта) визначені умови реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зокрема, умови перевірки органом державного архітектурно-будівельного контролю повноти даних, внесених до такої декларації.
Тобто декларація про готовність об`єкта до експлуатації є офіційним документом, який підтверджує завершення будівництва та готовність об`єкта до експлуатації, а також містить відомості про основні технічні характеристики об`єкта, зокрема його загальну площу, кількість квартир, площу житлових квартир і нежитлових приміщень.
З долученої до матеріалів справи декларації про готовність об`єкта до експлуатації (витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва), вбачається зазначення, серед іншого, загальної площі об`єкта, загальної площі квартир та загальної площі нежитлових приміщень /а.с. 17-20/.
Отже відомості щодо площі об`єкта, квартир та нежитлових приміщень, наведені у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, є офіційними даними, поданими замовником будівництва та перевіреними органом державного архітектурно-будівельного контролю під час її реєстрації.
При цьому апелянтом не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про недостовірність зазначених у декларації відомостей, внесення до них змін у встановленому законом порядку або наявність підстав для визначення площі об`єкта за іншими документами.
За наведених обставин, твердження апелянта про необхідність перевірки площ квартир і нежитлових приміщень за проектною чи технічною документацією, а також про неправильність розрахунку розміру пайової участі з огляду на показники площі, зазначені у декларації про готовність об`єкта до експлуатації колегія суддів вважає є необґрунтованими.
Доводи апелянта щодо неправильного способу визначення вартості нежитлових приміщень апеляційний суд також вважає безпідставними, оскільки посилання відповідача на те, що вартість основних фондів, зазначена у декларації про готовність об`єкта до експлуатації є узагальненим показником і не відображає вартості будівництва нежитлових приміщень, саме по собі не свідчить про неправильність здійсненого прокурором розрахунку.
Оскільки матеріали справи не містять документів, які б підтверджували окрему кошторисну вартість будівництва нежитлових приміщень, апеляційний суд вважає, що прокурором обґрунтовано здійснено розрахунок суми пайової участі на підставі офіційних відомостей, наведених у декларації про готовність об`єкта до експлуатації. 
Одночасно жодних доказів, які б свідчили про інший розмір вартості нежитлових приміщень та відповідно підтверджували неправильність визначеного розміру пайової участі, апелянтом до суду не надано.
Також безпідставними є посилання відповідача, що застосування виключно пропорційного методу без врахування фактичної (кошторисної) вартості будівництва нежитлових приміщень суперечить вимогам підп. 3 п. 2 розд. ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 132-ІХ, оскільки відсутність у матеріалах справи документів, що підтверджують кошторисну вартість будівництва, не може сама по собі свідчити про неправильність розрахунку, здійсненого на підставі наявних у справі належних доказів.
Суд критично оцінює посилання апелянта на визначення розміру пайової участі без урахування рішення Старокостянтинівської міської ради, яким встановлено менший розмір пайової участі, ніж Законом № 132-ІХ, оскільки таке рішення у матеріалах справи відсутнє. Разом з тим Старокостянтинівська міська рада у листі від 30.06.2025 № 63/42-24-1615/2025, адресованому Хмельницькій окружній прокуратурі, при розрахунку розміру пайової участі посилається на Порядок участі замовників у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Старокостянтинів, затвердженого рішенням сесії Старокостянтинівської міської ради від 11.03.2020 № 19/40/VII /а.с. 26/. Втім названий Порядок, затверджений у березні 2020 року, не може застосовуватися при визначенні розміру пайової участі станом на січень 2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на зазначене вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" підлягає задоволенню частково, рішення Господарського суду Волинської області від 25.05.2026 у цій справі необхідно змінити у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права в частині визначення розміру безпідставно збережених коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, що має наслідком зміну розміру задоволених вимог про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та здійснення нового розподілу судових витрат.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір заявлених позовних вимог – 598 884,16 грн; розмір задоволених позовних вимог – 578 564,64 грн; відношення задоволених вимог до заявлених – 96,61 %.
Отже на відповідача покладається пропорційно розміру задоволених позовних вимог 8 678,73 грн (8 983,26 грн х 96,61 %) судового збору за подання позову.
Розподіл судового збору за подання апеляційної скарги.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоленд" оскаржувалося рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.05.2026 у справі № 924/15/26 повністю.
Скаржник при зверненні з апеляційною скаргою сплатив 13 474,89 грн (8 983,26 грн х 150 %) судового збору згідно з платіжною інструкцією від 22.06.2026, як за подання апеляційної скарги у паперовій формі.
Разом з тим ТОВ "Автоленд" апеляційну скаргу подало в електронній формі, відповідно розмір судового збору за подання апеляційної скарги в електронній формі становить 10 779,91 грн (8 983,26 грн х 150 % х 0,8) і вказаний судовий збір підлягає розподілу за результатами розгляду апеляційної скарги.
Враховуючи, що судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, на підставі ст. 129 ГПК України, на Хмельницьку обласну прокуратуру покладається судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених вимог апеляційної скарги, а саме 365,44 грн (10 779,91 грн х 3,39 %).
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Оскільки скаржник ТОВ "Автоленд" сплатив 13 474,89 грн судового збору за подання апеляційної скарги у більшому розмірі, ніж встановлено законом за подання апеляційної скарги в електронній формі (10 779,91 грн), тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" він може звернутися до суду з клопотання про повернення суми переплати.
Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" – задоволити частково.
Рішення Господарського суду Хмельницької області від 25 травня 2026 року у справі № 924/15/26 змінити в частині стягнутих сум безпідставно збережених коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, інфляційних втрат, 3 % річних, здійснити новий розподіл судових витрат, виклавши резолютивну частину рішення у такій редакції:
"Позов задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" (м. Хмельницький, вул. Гоголя, 6, код ЄДРПОУ 31860400) на користь Старокостянтинівської міської ради (м. Старокостянтинів, вул. Острозького, 41, код ЄДРПОУ 36027760) 307 643,87 грн безпідставно збережені кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, 226 518,91 грн інфляційних втрат, 44 401,86 грн 3 % річних.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" (м. Хмельницький, вул. Гоголя 6, код ЄДРПОУ 31860400) на користь Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, код ЄДРПОУ 02911102) 8 678,73 грн витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
У позові про стягнення 10 804,63 грн безпідставно збережених коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, 7 955,47 грн інфляційних втрат, 1 559,42 грн 3 % річних – відмовити".
Стягнути з Хмельницької обласної прокуратури (м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, код ЄДРПОУ 02911102) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоленд" (м. Хмельницький, вул. Гоголя 6, код ЄДРПОУ 31860400) 365 (триста шістдесят п`ять) гривень 44 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Видати наказ.
Господарському суду Хмельницької області видати накази на виконання цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Справу № 924/15/26 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повну постанову складено "24" липня 2026 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г. 

Суддя   Поліщук П.Я. 

Суддя   Юрчук М.І.