Справа № 168/525/26
Провадження № 2-о/168/34/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 року сел. Стара Вижівка
Старовижівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Малюти А.В.,
за участю: секретаря с/з – Сулеви Н.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Бабкової Ольги Сергіївни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту батьківства,
учасники у судове засідання не з`явилися,

В С Т А Н О В И В:
Зміст вимоги заяви та позиції учасників справи
Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Бабкова О.С. звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Просила встановити факт батьківства ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .Ковельському відділу ДРАЦС у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Справу розглянути в порядку окремого провадження.
В обґрунтування заявлених вимогадвокат Бабкова О.С. посилається на такі обставини. Заявниця спілкувалася та зустрічалася з ОСОБА_3 . Проживали вони не разом. Адже ОСОБА_3 був мобілізований до лав ЗСУ, де проходив службу. Проте, вони періодично бачилися. Офіційно шлюб вони не встигли оформити, але ОСОБА_3 зробив Заявниці пропозицію. Остання повідомила йому що вагітна і він був дуже радий, що в них буде дитина. ОСОБА_3 зник безвісти при виконанні обов`язків військової служби, завдань пов`язаних із захистом Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України поблизу населеного пункту Новоолександрівка Покровського району Донецької області. На час смерті ОСОБА_3 заявниця ОСОБА_1 вже була вагітна і ІНФОРМАЦІЯ_4 в них народилася донька - ОСОБА_5 . При реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений з слів ОСОБА_1 відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Донька була записана як ОСОБА_4 . Батьком дитини записаний ОСОБА_6 . З цих підстав представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Бабкова О.С. просила суд задовольнити заяву.

Рух справи. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 20 травня 2026 року Ковельського міськрайонного суду Волинської області заяву було залишено без руху і надано позивачці десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених недоліків.
Ухвалою від 28 травня 2026 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області передав справу для розгляду за підсудністю до Старовижівського районного суду.
Ухвалою від 24 червня 2026 року Старовижівський районний суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання на 10.00 год. 15 липня 2026 року.
Представник заявниці ОСОБА_1 - адвокат Бабкова О.С. подала заяву про розгляд справи без участі сторони заявниці. Заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_2 (свекруха заявниці, бабуся дитини, мати загиблого ОСОБА_3 ) подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила суд заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю. 
Заінтересована особа Ковельський відділ ДРАЦС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав клопотання про розгляд справи у відсутності їхнього представника, навівши та зацитувавши перелік нормативних актів з питань встановлення факту батьківства та правових наслідків з цього.
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області Урлюк М.В. подав заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. При прийнятті рішення поклався на розсуд суду. У своїх письмових поясненнях навів приклади судової практики та вказав на законодавство при розгляді даної категорії справ.
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України Тіщенко А.В. просив суд розгляд справи проводити без участі представника Міністерства оборони України. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства просив суд відмовити. Надав письмові пояснення. У своїх письмових поясненнях навів приклади судової практики та вказав на законодавство при розгляді даної категорії справ. 
Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
В судовому засіданні встановлено, що протягом деякого часу, а саме з квітня 2024 по березень 2025 року ОСОБА_1 (надалі Заявниця) спілкувалася та зустрічалася з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Проживали вони не разом. Адже ОСОБА_3 був мобілізований до лав ЗСУ, де проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 . Не зважаючи на це, вони періодично бачилися. Бо заявниця ОСОБА_1 , неодноразово їздила до ОСОБА_3 , а також постійно спілкувалися по телефону. Під час спілкування Заявниця та ОСОБА_3 будували плани на майбутнє. Офіційно шлюб вони не встигли оформити, але ОСОБА_3 зробив Заявниці пропозицію. Остання повідомила йому що вагітна і він був дуже радий, що в них буде дитина. ОСОБА_3 планував приїхати у відпустку і владнати всі питання з одруженням, щоб у дитини були батьки. Окрім цього, заявниця ОСОБА_1 постійно спілкувалася з мамою ОСОБА_7 . Остання також знала про відносини Заявниці і сина та про їх плани. Саме від ОСОБА_2 заявниця і дізналася, що 16 березня 2026 року ОСОБА_3 зник безвісти при виконанні обов`язків військової служби, завдань пов`язаних із захистом Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України поблизу населеного пункту Новоолександрівка Покровського району Донецької області.
В подальшому відповідно до постанови від 21 листопада 2025 року слідчого труп ОСОБА_3 було ідентифіковано та встановлено, що він загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Новоолександрівка Покровського району Донецької області. Про що було видано свідоцтво серії НОМЕР_2 (актовий запис № 1055).
На час смерті ОСОБА_3 заявниця вже була вагітна і ІНФОРМАЦІЯ_4 в них народилася донька - ОСОБА_5 . При реєстрації народження доньки запис про батька був зроблений з слів ОСОБА_1 . Тобто відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі обліку державної реєстрації актів про народження провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Тобто донька заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_3 – ОСОБА_5 , була записана із прізвищем та по батькові як ОСОБА_4 . Батьком дитини записаний ОСОБА_6 . Що підтверджується довідкою № 2 від 05 серпня 2025 року виданої Центром надання адміністративних послуг Дубечненської сільської ради.
Наразі заявниця та бабуся ОСОБА_8 (заінтересована особа по справі) хочуть відновити справедливість і щоб у доньки заявниці та внуки бабусі був батько, який дійсно є її біологічним батьком, а тим паче батько, який загинув, захищаючи Батьківщину.
Той факт, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_3 підтвердила у своїй заяві ОСОБА_2 . Остання вказала, що її син – покійний ОСОБА_3 перебував у близьких стосунках із ОСОБА_1 . Вони планували створити сім`ю та чекали на народження дитини. Однак її син трагічно загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час війни при виконанні обов`язків військової служби, завдань пов`язаних із захистом Батьківщини, незалежності та територіальної цілісності України поблизу с.Новоолександрівка Покровського району Донецької області. Дитина – ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 є біологічною донькою її сина ОСОБА_3 та її рідною онукою. Заінтересована особа ОСОБА_2 вказала, що будь-якого спору щодо батьківства між нею та ОСОБА_1 немає.
Окрім того, доказами факту батьківства ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_4 , яка народилася у с.Текля Ковельського району Волинської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 , видане Центром надання адміністративних послуг Дубечненської сільської ради (актовий запис № 43 від 05 серпня 2025 року), яку народила ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є: копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 , копія довідки про державну реєстрацію народження ОСОБА_4 , копії фотознімків та переписки.
Заперечення представника заінтересованої особи: Міністерства оборони України Тіщенка А.В. суд не бере до уваги. Бо його невизнання факту батьківства ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно дитини – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спростовуються як матеріалами справи, так і тим, що суд розцінює це як спосіб захисту заінтересованої особи від послідуючих фінансових виплат в майбутньому та із затягуванням строків розгляду справи.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до змісту частини 1 статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно пунктом 3 частини 2 статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
Відповідно до статті 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Як вбачається із змісту статті 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження можуть бути розглянуті цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 1 частини 1 до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до частини 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
У пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини;3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Згідно з пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.
Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до частини 2 статті 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.
У пункті 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці пункту 13 постанови Пленуму зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 зроблено висновок, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання особою свого батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).
Такі правові висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц.
Згідно частиною 1 статті 189 Кодексу про шлюб та сім`ю України реєстрація встановлення батьківства провадиться на підставі спільної заяви батьків або судового рішення.
За положеннями статті 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька(матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Згідно пункту 2.16.4. Розділу II Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Відповідно до частини 1 статті 242 ЦК України батьки ( усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.
Згідно з частиною 1 статті 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.
За положеннями статті 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Висновки суду.
З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви про встановлення факту є законними та такими, що підлягають задоволенню. 
Крім цього, суд зауважує, що встановлення факту батьківства буде сприяти якнайкращим інтересам малолітньої дитини.
Враховуючи вищевикладене, повно та об`єктивно оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що заява представник заявника ОСОБА_1 - адвоката Бабкової О.С. про встановлення факту батьківства, підлягає задоволенню.

Судовий збір.
За привалами частини 7 статті 294 ЦПК України «Порядок розгляду справ окремого провадження» при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Оскільки Заявник у даній справі від сплати судового збору не звільнений, будь-яка експертиза за ініціативою суду не призначалася, то правові підстави для віднесення судового збору на рахунок держави відсутні.
Щодо клопотання про повернення суд збору до Ковельського суду.
Відповідно до частини 2 статті 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Положеннями частини1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки, коли сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, а саме в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3)відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);
5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
Тобто, наведений в статті7 Закону України «Про судовий збір» перелік підстав, за наявності яких повертається судовий збір за ухвалою суду є вичерпним, а тому законом не передбачено постановлення судом ухвали про повернення безпідставно або помилково сплаченого судового збору.
Разом з тим, процедура повернення помилково сплачених коштів судового збору визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03 вересня 2013 року(поза процесуальний спосіб).
Для повернення помилково сплаченого судового збору платнику необхідно звернутись до суду (на рахунок якого помилково перерахований судовий збір) із заявою про отримання подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджету, форму якого затверджено Порядком.
В такій заяві слід обов`язково зазначити: причини повернення коштів з бюджету; найменування платника; код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або ПІБ фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті); місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону; додати до заяви оригінал або копію документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету, зазначити у заяві його дату та номер.
Після отримання такої заяви судом розглядаються отримані документи, перевіряється факт зарахування коштів на рахунок, визначений для сплати судового збору, та факт того, що заявник дійсно помилково сплатив до державного бюджету кошти, які просить повернути.
За результатами проведеної перевірки, при встановленні факту, що кошти дійсно були зараховані на відповідний рахунок, визначений для сплати судового збору, та встановлення факту, що судовий збір сплачено дійсно помилково - заявникові надається подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів.
Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів складається судом за формою, згідно з додатком 1 до Порядку.
Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (даліоргани ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до Порядку.
Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.
За таких обставин, оскільки судовий збір сплачений помилково та враховуючи положення вищевказаного Порядку, яким визначено процедуру повернення помилково сплачених коштів, вказаний судовий збір може бути повернутий за поданням до органу казначейства без відповідно постановленої ухвали суду, а тому у задоволенні заяви про повернення помилково сплаченого судового збору належить відмовити. Така відмова не є перешкодою для заявника звернутися до Ковельського міськрайонного суду Волинської області із заявою про отримання подання на повернення помилково сплаченого судового збору з державного бюджету. Бо згідно платіжної квитанції від одинадцятого травня 2026 року № TS206195 та виписки Ковельського міськрайонного суду від 15 червня 2026 року вбачається, що судовий збір у сумі 1331.20 грн надійшов на рахунок Ковельського міськрайонного суду. А тому на підставі статті 7 Закону України «Про судовий збір», статей133, 258-261 ЦПК України, Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787, у задоволенні клопотання від 26 травня 2026 року представника ОСОБА_1 - адвоката Бабкової Ольги Сергіївни про повернення надміру сплаченого судового збору слід відмовити.
Роз`яснити заявнику, що з метою повернення помилково сплаченого судового збору платнику необхідно звернутись до суду (на рахунок якого помилково перерахований судовий збір - Ковельського міськрайонного суду Волинської області) із заявою про отримання подання на повернення помилково зарахованого до бюджету судового збору, форму якого затверджено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 128, 129,130, 134 СК України, статтями 3,4, 12, 13, 81, 89,133, 141, 254, 258-261,263-265, 273,293, 352, 354 ЦПК України, Статті 7 Закону України «Про судовий збір», Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787,
суд
У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бабкової Ольги Сергіївни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту батьківства, – задовольнити повністю.
Встановити факт батьківства ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер (загинув) ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася у с.Текля Ковельського району Волинської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 , видане Центром надання адміністративних послуг Дубечненської сільської ради, актовий запис № 43 від 05 серпня 2025 року), яку народила ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Зобов`язати Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилася у с. Текля Ковельського району Волинської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 , видане Центром надання адміністративних послуг Дубечненської сільської ради, актовий запис № 43 від 05 серпня 2025 року), зазначивши батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини з “ ОСОБА_9 " на « ОСОБА_10 ». Інші дані відносно дитини залишити без змін.
Судові витрати залишити за заявницею.
У задоволенні клопотання представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Бабкової Ольги Сергіївни про повернення надміру сплаченого судового збору - відмовити.
Роз`яснити заявниці, що з метою повернення помилково сплаченого судового збору платнику необхідно звернутись із відповідною заявою до Ковельського міськрайонного суду Волинської області.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його винесення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення ухвалене і надруковане, перебуваючи в нарадчій кімнаті 15 липня 2026 року в єдиному екземплярі.

Ім`я (найменування) сторін :
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ;
Представник заявника: адвокат Бабкова Ольга Сергіївна, РНОКПП НОМЕР_6 , АДРЕСА_2 ;
Заінтересовані особи :
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_7 , РНОКПП НОМЕР_8 ;
Міністерство оборони України: НОМЕР_9 , пр-т Повітряних Сил, 6, м. Київ, ЄДРПОУ 00034022;
Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, 43027, Київський Майдан, 6 м. Луцьк Волинська область, ЄДРПОУ 13358826;
Ковельський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, 45000, вул. Кармелюка, 4 м. Ковель Волинська область, ЄДРПОУ 42621254.

Суддя	  	А.В.Малюта