Справа № 136/877/26
провадження №3/136/288/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Шпортун С.В., за участі захисника – адвоката Слуцької Т.В., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника відділу - начальника СВГ Відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП накладено стягнення у виді штрафу,
за ч.5 ст. 126 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
24.04.2026 о 13 год. 38 хв. по вул. Миру, в смт. Турбів, Вінницького р-ну, Вінницької обл., гр. ОСОБА_1 керував скутером ХОНДА ДІО, державний номерний знак НОМЕР_2 , немаючи права керування транспортним засобами відповідної категорії.
Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.1 "а" ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП, за яке був притягнутий до адміністративної відповідальності.
Захисник Слуцька Т.В. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП в діях її підзахисного, в іншому випадку повернути матеріали справи до органу поліції, надавши до суду письмові заперечення, які аргументувала тим, що посадовою особою органу поліції не надано належних доказів на підтвердження повторності вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки довідка носить лише інформаційний характер. Окрім цього протокол про адміністративне правопорушення та матеріали не містять технічних характеристик транспортного засобу (скутера), яким керував  ОСОБА_1 ; даних щодо категорії, необхідної для керування ним; службового рапорту, який би підтверджував підстави зупинки та обставини події, що на думку захисника має суттєве значення, а відсутність вказаних обставин позбавляють можливості ухвалити законне судове рішення.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справи за адресою зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За таких обставин, присутність захисника у судовому засіданні, відсутність перешкод для розгляду справи в силу вимог ст.268 КУпАП, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до відповідальності.
Суд, вислухавши пояснення захисника, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення дійшов висновку про таке.
Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 126 ч.5 КУпАП, особою, що склала матеріали про адміністративне правопорушення надано наступні докази, які безпосередньо досліджені судом, а саме: 
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №648851, відповідно до якого зазначено суть правопорушень вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено вище; 
- постанова серії ЕНА №7080426 від 24.04.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу;
- постанова серія ЕНА №6028382 від 27.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу;
- відеозапис з нагрудної камери працівника поліції на якому зафіксовано обставини, які підлягають доказуванню при вирішенні даної справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
Досліджений судом відеозапис має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Зафіксовані відеозаписом обставини, які були здійснені поліцейським за допомогою нагрудного відеореєстратора, безумовно стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Так, обставини зазначені в протоколі фіксувалися шляхом проведення відеозйомки і містять відеозапис відповідно до якого встановлено, що було зупинено транспортний засіб скутер ХОНДА ДІО, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , до якого підійшли працівники поліції та повідомили про встановлені порушення ПДР (відсутній поліс страхування та керував скутером із незастебнутим шоломом), встановлено, що останній притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, отож наявна повторність, у зв`язку із чим оформлено матеріали про адміністративне правопорушення.
Наявні в матеріалах справи відеозаписи та інші матеріалі справи, узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.1 "а" ПДР України, а тому є допустимими і належними доказами на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
За клопотанням захисника було викликано особу, яка складала матеріали про адміністративне правопорушення – ОСОБА_2 , утім за інформацією ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, зазначена особа була звільнена зі служби з 15.06.2026, у зв`язку із чим сторона захисту відмовилась від допиту вказаної особи.
Аналізуючи зібрані у справі докази в контексті вирішення питання щодо наявності повторності в діях  ОСОБА_1 , суд зважає, що приписи КУпАП пов`язують факт вчинення правопорушення повторно з фактом накладення на особу адміністративного стягнення (особа вважається підданою адміністративному стягненню). Якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню (ст. 39 КУпАП).
Питання визначення повторності, як невід`ємної частини складу правопорушення, чітко та повно врегульовані спеціальним нормативним актом вузької дії, а саме Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року. Відповідно п. 3 розділу І цієї Інструкції повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП).
У п.4, 5 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Міністерством внутрішніх справ України, від 07.11.2015 № 1395, зазначено, що Поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.
Отож надані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення докази у вигляді постанови серія ЕНА №6028382 від 27.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу, а також довідка органу поліції є належними та допустимими доказами на підтвердження повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_1 повторно протягом одного року вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП та за яке на нього було накладено адміністративне стягнення, постанова набрала законної сили, доказів її оскарження суду не надано.
Отож дії ОСОБА_1 за вищевказаним фактом охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Доводи сторони захисту про те, що зупинку транспортного засобу слід вважати незаконною, суд вважає неспроможними з огляду на таке.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ “Про національну поліцію”, поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Судом встановлено, що факт керування підтверджується постановою серії ЕНА №7080426 від 24.04.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу; інформацією зафіксованою на відеозаписі, ОСОБА_1 погодився, що керував транспортним засобом
За таких обставин не спростовувана обставина того, що останній керував транспортним засобом, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять відомості, що підтверджують наявність визначених законом підстав для зупинки автомобіля під керуванням  ОСОБА_1 на виконання положень п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 23 ЗУ “Про національну поліцію”.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до переконання в тому, що ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, що спростовує доводи сторони захисту.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Водій  ОСОБА_1 погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна, проте вимоги вказаного пункту ним дотримано не було.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення має на меті не тільки кару, а й виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а при його призначенні, згідно із ст. 33 КУпАП, суд повинен ураховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено стягнення, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, а також те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, забезпечуючи при цьому належну рівновагу, тобто пропорційність між метою судового рішення та його негативними наслідками для прав, свобод та інтересів осіб, суд прийшов до переконання за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу, враховуючи відсутність зареєстрованих за ОСОБА_1 транспортних засобів.
Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення органу, що їх направив до суду із мотивів не зазначення у протоколі технічних характеристик транспортного засобу, даних щодо категорії необхідної для керування, не долучення службового рапорту, який би підтверджував підстави зупинки та обставини події, суд виходить з наступного.
У абзаці другому пункту 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення» йдеться про можливість повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу, вмотивованою постановою суду для належного оформлення.
Досліджуючи протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №648851 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, суд вважає, що він відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений уповноваженою особою.
Тоді як мотиви сторони захисту щодо повернення матеріалів спрямовані на додаткове збирання доказів, які наявні в розпорядженні сторони захисту, зокрема щодо технічних характеристик транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , відтак спрямовані лише на затягування розгляду справи, що не відповідає завданням визначеним КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 401 КУпАП і п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено стягнення, стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 665, 60 гривень.
На підставі викладеного та керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 1, 9, 23, 27, 30, 33-35, ч. 5 ст. 126, ст.ст. 221, 251, 266, 268, 277, 280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, та стягнути з нього штраф в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до положень статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10-ти днів з дня винесення постанови. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Суддя С.В. Шпортун