Справа № 549/324/26
Провадження № 2/549/257/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року Чорнухинський районний суд Полтавської області
в складі головуючої судді Глущенко Н.М.
за участю секретаря судового засідання Кривчун Я.А.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
31.07.2026 до Чорнухинського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 014/0959/82/0203805 від 17.10.2017 у загальному розмірі 6601,06 грн., з яких: 4932,38 грн заборгованість за тілом кредиту, 1538,06 грн заборгованість за процентами, 130,62 грн заборгованість за штрафом; а також 2 662,40 грн. судового збору та 8 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Позов мотивовано тим, що 17.10.2017 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0959/82/0203805. Банк надав відповідачу кредит у розмірі 6189 грн, а відповідач зобов`язувалася повернути кредит і сплатити проценти у строки та на умовах договору.
28.09.2020 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» і ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-39, за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідача. Додатковою угодою № 6 від 08.06.2026 сторони усунули технічні помилки у відомостях реєстру боржників; виправлений витяг однозначно ідентифікує відповідача, кредитний договір та складові боргу.
Позивач зазначає, що відповідач належним чином зобов`язань не виконала, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 6601,06 грн., та просить задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження, витребувано докази (а.с. 47-48).
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 01.09.2026 року та 10.09.2026 не з`явилася. Рекомендовані листи з судовими повістками, направлені за адресою реєстрації відповідача повернуті до суду в зв`язку з тим, що адресат відсутній.
Крім того, у відповідності до ч.11 ст 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщене оголошення про виклик відповідача до Чорнухинського районного суду Полтавської області.
Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, відповідач  ОСОБА_1 згідно вимог п.4, ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 
Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
17.10.2017 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» як кредитором і ОСОБА_1 як позичальником укладено кредитний договір № 014/0959/82/0203805.
За умовами договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 6189,00 грн., до якого увійшли 5580,00 грн. на споживчі цілі та 609,00 грн. страхового платежу. Строк кредитування становив 62 місяці, дата надання кредиту 17.10.2017, кінцева дата повернення 17.12.2022.
Договором установлено фіксовану процентну ставку 17,7 % річних у період до 16.11.2017, а надалі 39,9 % річних. Повернення кредиту та сплата процентів мали здійснюватися щомісячними платежами відповідно до графіка.
Надання кредиту та рух коштів за рахунком підтверджуються кредитним договором, графіком платежів, випискою з рахунку та розрахунком заборгованості.
Відповідач не виконувала належним чином умов кредитного договору. Згідно з розрахунком і виправленим витягом із реєстру боржників заборгованість становить 6601,06 грн., з яких: 4932,38 грн заборгованість за тілом кредиту, 1538,06 грн заборгованість за процентами, 130,62 грн заборгованість за штрафом.
28.09.2020 АТ «Райффайзен Банк Аваль» як первісний кредитор і ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» як новий кредитор уклали договір відступлення права вимоги № 114/2-39.
За договором відступлення до позивача перейшли права вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників. Акт приймання-передачі та витяг із реєстру підтверджують передання права вимоги за договором № 014/0959/82/0203805 щодо ОСОБА_1 
08.06.2026 сторони договору відступлення уклали додаткову угоду № 6, якою виправили технічні помилки у відомостях реєстру боржників. Виправлений витяг містить номер і дату кредитного договору, дані відповідача, кінцеву дату повернення кредиту та заборгованість у сумі 6601,06 грн. з розподілом на основний борг, проценти й пеню.
Доказів повного або часткового погашення заявленої до стягнення заборгованості після переходу права вимоги відповідач суду не надала.
Відомості розрахунку арифметично узгоджуються: 4932,38 грн. основного боргу + 1538,06 грн. процентів + 130,62 грн. штрафу = 6601,06 грн.
Матеріали справи не містять доказів припинення кредитного зобов`язання в інший передбачений законом або договором спосіб.
Відповідно до статей 12, 13, 76,81 та 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається, а суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу та достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності.
За статтями 205, 207, 626,629, 638 ЦК України правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований у документах і підписаний сторонами; договір є укладеним після досягнення згоди з усіх істотних умов та є обов`язковим для виконання.
Наданий кредитний договір містить відомості про сторони, суму, строк, процентну ставку, порядок надання і повернення кредиту та підписи сторін. Тому письмової форми договору дотримано, а його істотні умови погоджено.
Виписка з рахунку є первинним банківським документом, що відображає рух коштів і виконані операції. Разом із договором, графіком платежів та розрахунком вона підтверджує надання кредиту і часткове виконання відповідачем своїх зобов`язань.
Докази у справі узгоджуються між собою щодо номера договору, особи позичальника, розміру наданого кредиту та залишку заборгованості. Відповідач цих обставин не спростував.
За статтями 509, 525, 526, 530, 629, 1048, 1049, 1054 та 1056-1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк; позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти в розмірі та порядку, визначених договором.
Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються. Отримавши кредитні кошти, відповідач набув обов`язку повернути непогашену суму кредиту та сплатити проценти.
Кінцевий строк повернення кредиту настав 16.12.2022. Доказів погашення 4932,38 грн. основного боргу та 1538,06 грн. процентів відповідач не надав. Розрахунок цих складових узгоджується з договором, випискою і реєстром боржників та не спростований іншими доказами.
Відповідно до статей 512, 517 ЦК України кредитор може бути замінений у зобов`язанні внаслідок передання права вимоги, а до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу.
Договір відступлення, акт приймання-передачі та реєстр боржників у взаємному зв`язку підтверджують набуття позивачем права вимоги до відповідача.
За статтями 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, а боржник є таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання або не виконав зобов`язання у встановлений строк.
Поданий позивачем розрахунок містить періоди нарахування та складові боргу, узгоджується з первинними документами й виправленим реєстром. Контррозрахунку або доказів іншого розміру заборгованості відповідач не подав.
Суд вирішує спір у межах заявлених вимог. Позивач не просить стягувати проценти або інші платежі понад суми, визначені у позовній заяві та підтверджені розрахунком.
Щодо вимоги про стягнення штрафу.
Позивач просить стягнути 130,62 грн. штрафу, нарахованого первісним кредитором за порушення строків виконання грошового зобов`язання станом на 28.09.2020.
За статтями 549, 550 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків.
Згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, або у тридцятиденний строк після дня завершення такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Карантин було встановлено на всій території України з 12.03.2020 постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 та відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651. Заявлений штраф визначений станом на 28.09.2020, тобто в період дії карантину. Позивач не надав розрахунку, який давав би змогу відокремити штраф, нараховану до 12.03.2020, від штрафу, нарахованої після цієї дати. Тому вимога про стягнення 130,62 грн. штрафу задоволенню не підлягає.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню: з відповідача слід стягнути 6470,44 грн., з яких 4932,38 грн. основний борг та 1538,06 грн. проценти. У стягненні 130,62 грн. штрафу слід відмовити.
Сума заборгованості, що підлягає стягненню, становить 6470,44 грн. і відповідає доведеному розміру основного боргу та процентів.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаютьсяу разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.
За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.
Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу було надано: договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року (а.с.34 на звороті), акт №1064 наданих послуг від 08.06.2026 року (а.с.34), детальний опис наданих послуг до акту №1064 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року (а.с.35 на звороті).
Відповідно до п.п. 2.3., 2.5. розліду 2 Договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року передбачено, що вартість наданих послуг правничої допомоги за 1 (одну) кредитну справу складає 8000,00 грн. без ПДВ. Термін оплати послуг вказаний у Акті наданих послуг.
Згідно з п.6 акту № 1064 наданих послуг від 08.06.2026 року клієнт зобов`язаний зробити перерахунок суми наданих послуг на рахунок виконавця протягом 1 року з моменту підписання акту.
При цьому суд зазначає, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Така позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 жовтня 2020 року (справа № 686/5064/20).
Крім того, в даному випадку слід врахувати правову позицію, викладену у додатковій постанові Верховного Суду від 18.08.2021 року, згідно якої: «Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено».
Так, суд враховує, що адвокатом Усенком М.І., виходячи з наданого детального опису наданих послуг до акту №1064 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року (а.с.34), вчинені такі дії: складення та подання позовної заяви. Докази вчинення будь-яких інших процесуальний дій надані не були. При цьому розгляд справи відбувався без участі представника позивача.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Також, при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу суд бере до уваги нескладність самої справи, оскільки вона не є великою за фабулою та предметом доказування; підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості норм чинного законодавства, значних затрат часу та зусиль; враховує, усталеність судової практики при вирішенні справ подібної категорії, а також тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, положень ст. 11 ЦПК України, виходячи з вимог розумності та справедливості, виходячи з реальності наданих адвокатом послуг та враховуючи нескладність справи, усталеність судової практики при вирішенні справ подібної категорії, її розгляд в суді без участі представника позивача, суд доходить висновку про наявність достатність правових підстав для зменшення розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з 8000 грн до 3000 грн.
Позивач сплатив 2 662,40 грн. судового збору. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов задоволено на 98,02 % (6470,44 грн./6601,06 грн.х100 %). Тому з відповідача підлягає стягненню 2 609,68 грн. судового збору.
Керуючись напідставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Кредит-Капітал»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №014/0959/82/0203805 від 17.10.2017 у розмірі 6470 (шість тисяч чотириста сімдесят) гривень 44 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати у виді судового збору у розмірі 2609 (дві тисячі шістсот дев`ять) грн. 68 коп та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя         Н.М.Глущенко