Справа № 163/2558/24  Провадження №33/802/638/26 | Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А.
| Доповідач: Денісов  В. П.

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2026 року         місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Крючкова В.О., представника митниці Мазурка Д.С., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну захисника Крючкова В.О. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 4 994 161 (чотири мільйони дев`ятсот дев`яносто чотири тисячі сто шістдесят одну) гривню 55 копійок.
Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665.60 грн.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він з 14.07.2022 по 11.06.2024 перебував на посаді директора ТОВ «ЕКС АВТО ПЛЮС», під час митного оформлення товарів «транспортні засоби…..» за 99 митними деклараціями UA205170/2023/23245, UA205170/2023/23438, UA205170/2023/23440, UA205170/2023/23441, UA205170/2023/23479, UA205170/2023/23775, UA205170/2023/23790, UA205170/2023/23791, UA205170/2023/23866, UA205170/2023/23898, UA205170/2023/24058, UA205170/2023/24388, UA205170/2023/24453, UA205170/2023/24623, UA205170/2023/24701, UA205170/2023/24702, UA205170/2023/24703, UA205170/2023/24801, UA205170/2023/24989, UA205170/2023/24992, UA205170/2023/25079, UA205170/2023/25226, UA205170/2023/25428, UA205170/2023/25433, UA205170/2023/25489, UA205170/2023/25573, UA205170/2023/25591, UA205170/2023/25782, UA205170/2023/25784, UA205170/2023/25806, UA205170/2023/26017, UA205170/2023/26071, UA205170/2023/26166, UA205170/2023/26233, UA205170/2023/26340, UA205170/2023/26575, UA205170/2023/26982, UA205170/2023/27013, UA205170/2023/27188, UA205170/2023/27275, UA205170/2023/27362, UA205170/2023/27643, UA205170/2023/28062, UA205170/2023/28073, UA205170/2023/28074, UA205170/2023/28165, UA205170/2023/28353, UA205170/2023/28414, UA205170/2023/28454, UA205170/2023/28600, UA205170/2023/28740, UA205170/2023/28753, UA205170/2023/28805, UA205170/2023/28807, UA205170/2023/28830, UA205170/2023/28855, UA205170/2023/29069, UA205170/2023/29203, UA205170/2023/29211, UA205170/2023/29223, UA205170/2023/29298, UA205170/2023/29366, UA205170/2023/29368, UA205170/2023/29553, UA205170/2023/29820, UA205170/2023/29844, UA205170/2023/29921, UA205170/2023/29922, UA205170/2023/30874, UA205170/2023/30887, UA205170/2023/30900, UA205170/2023/31113, UA205170/2023/31114, UA205170/2023/31116, UA205170/2023/31230, UA205170/2023/31480, UA205170/2023/31767, UA205170/2023/31768, UA205170/2023/31769, UA205170/2023/31854, UA205170/2023/31858, UA205170/2023/31938, UA205170/2023/32158, UA205170/2023/32164, UA205170/2023/32295, UA205170/2023/32503, UA205170/2023/32521, UA205170/2023/32633, UA205170/2023/32643, UA205170/2023/32943, UA205170/2023/33135, UA205170/2023/33136, UA205170/2023/33142, UA205170/2023/33145, UA205170/2023/33678, UA205170/2023/33737, UA205170/2023/33748, UA205170/2023/33751, UA205170/2023/33785 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 4 994 161,55 гривень шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №A 981095, №A 981101, №A 981107, №A 981104, №A 981110, №A 981122, №A 981119, №A 981116, №A 981128, №A 981134, №A 981137, №A 981146, № A 981143, №A 981152, №A 981362, №A 981359, №A 981365, №A981158, №A 981164, №A 981167, №A 981170, №A 981176, №A 981185, №A 981182, №A 981188, №A 981203, №A 981194, №A 981209, №A 981218, № A 981224, №A 981233, №A 981239, №A 981242, №A 981245, №A 981251, №A 981257, №A 981272, №A 981275, №A 981284, №A 981287, №A 981293, №A 981299, №A 981305, №A 981317, №A 981311, №A 981314, №A 981326, №A 981332, №A 981335, №A 981338, №A 981350, №A 981347, №A 981344, №A 982672, №A 982675, №A 981341, №A 982678, №A 982693, №A 982684, №A 982702, №A 982705, №A 982708, №A 982714, №A 982720, №A 982726, №A 982735, №A 982729, №A 982732, №A 982762, №A 982765, №A 982768, №A 982780, №A 982771, №A 982783, №A 982786, №A 982840, №A 982843, №A 982846, №A 982849, №A 982825, №A 982858, №A 982861, №A 982888, №A 982891, №A 982897, №A 982921, №A 982918, №A 982915, №A 982912, №A 982792, №A 982828, №A 982909, №A 982906, №A 982831, №A 982954, №A 982882, №A 982885, №A 982864, №A 982957, які не є автентичними та містять неправдиві відомості і стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого в митних деклараціях типу ІМ40ДЕ, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України.
В поданій апеляційній скарзі захисник вважає постанову судді незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що в матеріалах справи немає жодного прямого доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 знав про недійсність або непідтвердженість сертифікатів на момент митного оформлення, був причетний до оформлення або виготовлення сертифікатів, або міг виявити ознаки підробки. Вказує на те, що лист іноземного митного органу встановлює лише те, що сертифікати EUR.1 не було знайдено у реєстрах митниці, відсутня інформація щодо їх видачі, а тому цього недостатньо для встановлення вини ОСОБА_1 , оскільки він містить лише підозру щодо підробки сертифікатів. Також зазначає, що лист митного органу іноземної держави отримано набагато пізніше проведення митного оформлення, при цьому цей лист встановлює лише те, що сертифікат не було знайдено у реєстрах митниці, при цьому він не встановлює фактичну країну походження транспортного засобу, а митний орган України прийняв ці сертифікати, не виявивши жодних підстав для відмови. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника, який підтримував подану апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, представника митниці, який заперечував апеляційну скаргу і просив постанову судді залишити без змін, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.
Згідно із вимогами ст.487 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.485 МК України, вказаних вимог закону дотримався.
Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.
Суддя в оскаржуваній постанові проаналізував всі докази і дав кожному з них відповідну оцінку, вказавши які обставини ними підтверджуються чи спростовуються, та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.
Як встановлено місцевим судом, факт ввезення на митну територію України в адресу ТОВ «ЕКС АВТО ПЛЮС» (код ЄДРПОУ – 44751476) товару «транспортні засоби» в кількості 99 штук і випуск їх у вільний обіг підтверджується копіями приєднаних до протоколу митних декларацій типу ІМ40ДЕ в кількості 99 штук.
Так, декларування вказаних товарів здійснював ОСОБА_1 , який був керівником фірми отримувача товару ТОВ «ЕКС АВТО ПЛЮС», що підтверджується обліковою карткою суб`єкта ЗЕД та роздруківкою з ІКС «Податковий блок», а також уповноваженою особою ТОВ "БРОК ПРАЙМ" ОСОБА_2 ..
Крім того, у графі 36 митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).
Зокрема, преференція заявлена на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR.1, у яких органом їх видачі зазначено митницю в Михаловце.
Вказані обставини в поданій апеляційній скарзі захисником не оспорюються.
Згідно відповіді на запит Держмитслужби, уповноважений митний орган Словацької Республіки № 244337/2024-2000102/MY-058/24 від 15.05.2024 дав відповідь про те, що штамп № 47 митного офісу Михаловце більше не використовується та був вилучений з обігу 07.08.2023 року тому сертифікати з перевезення EUR.1, що були завірені після цієї дати підроблені і не можуть вважатися дійсним доказом походження у відповідності з правилами походження, що регулюють преференційну торгівлю між ЄС та Україною.
У зв`язку з надходженням вказаної відповіді, митним органом встановлено, що товари, зазначені у вказаних сертифікатах з перевезення товару EUR.1, не мають преференційного походження та не підпадають під дію положень Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження та Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.
Також митним органом встановлено те, що підлягають доплаті до Державного бюджету за аналізованими по справі митними деклараціями типу ІМ40ДЕ, а саме всього 4 994 16,55 грн., у тому числі: ввізне мито – 4 161 801,29 грн., ПДВ – 832 360,26 грн.
Згідно із ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
З диспозиції ст.485 МК України вбачається, що відповідальність особи за даною нормою закону, настає за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
При цьому відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8, судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Суддя підставно визнав, що відповідь митних органів Словацької Республіки у цій справі здобута у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом, який складений і видавався службовою особою від імені органів державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом по справі в розумінні п.8 ст.336, п.5 ч.1 ст.352 МК України.
На підставі доказів того, що переміщення в адресу ТОВ «ЕКС АВТО ПЛЮС» і випуск у вільний обіг товару за аналізованими по справі митними деклараціями типу ІМ40ДЕ відбулося з використанням сертифікатів з перевезення товару EUR.1, видача яких за результатами проведеної перевірки компетентним органом Словацької Республіки підтверджена не була, що свідчить про безпідставність заявлення в митних деклараціях преференції за кодом 410 і, як наслідок, неправомірного звільнення від сплати митних платежів в обсязі, передбаченому чинним законодавством України, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів, а тому в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.
Також суддею враховано і те, що від дня складання протоколу про порушення митних правил та по дату розгляду справи в суді жодних претензій продавцю товару з приводу не підтвердження компетентним органом сертифікатів з перевезення товару EUR.1 ні ТОВ «ЕКС АВТО ПЛЮС», ні ОСОБА_1 не пред`являли, хоча для цього мали реальну можливість.
Крім того, враховуючи кількість переміщених через митний кордон України транспортних засобів, а також суму несплачених митних платежів, яка становить 4994161, 55 грн., суддя обгрунтовано прийшов до переконання, що економічно заінтересованою стороною є саме очолюване ОСОБА_3 ТОВ «ЕКС АВТО ПЛЮС». 
Оцінюючи вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Враховуючи сукупність вищенаведених доказів у даній справі, слід прийти до переконання, що суддя обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства.
Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Крючкова В.О. – залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 30 квітня 2026 року щодо  ОСОБА_1  – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду     В.П. Денісов