ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/6390/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратової І. Д. - головуючої, суддів - Кібенко О. Р., Мамалуя О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2026
(головуюча - Тарасенко К. В., судді: Коробенко Г. П., Кравчук Г. А.)
про зупинення провадження у справі 

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
про стягнення 19 005,24 грн,
Розпорядженням заступника керівника Апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду № 32.2-01/1350 від 04.08.2026 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи № 910/6390/25 у зв`язку із відпусткою суддів Вронської Г. О. та Баранця О. М.
Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2026 для розгляду справи № 910/6390/25 визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у наступному складі: головуюча - Кондратова І. Д., судді: Кібенко О. Р., Мамалуй О. О.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Короткий зміст позовних вимог 
Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - Банк) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" (далі - Товариство, ТОВ "Спектрум Ессетс") 19 005,24 грн штрафу за укладеним між сторонами договором про відступлення права вимоги № 1 від 18.07.2024.
В обґрунтування даного позову Банк послався на те, що відповідач порушив умови укладеного між сторонами договору про відступлення прав вимоги від 18.07.2024 № 1 в частині дотримання останнім гарантій (запевнень) щодо відсутності пов`язаності з державою-агресором у розумінні постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 № 187 "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації" (далі - Постанова № 187). Зокрема, 24.02.2025 Комітетом з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України (далі - НБУ) прийнято рішення № 21/198-рк "Про застосування до ТОВ "Спектрум Ессетс" заходу впливу у вигляді відкликання ліцензії на діяльність фінансових компаній" з огляду на визнання ділової репутації відповідача небездоганною, та рішення НБУ № 21/120-рк від 03.02.2025 "Про визнання ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" небездоганною". Відтак, за пунктом 18.2 договору Товариство зобов`язане сплатити позивачу штраф у розмірі 100% ціни договору не пізніше 10-ти робочих днів з дати отримання відповідної вимоги Банку. Оскільки відповідач спірну суму коштів у добровільному порядку не оплатив, Банк звернувся до суду із даним позовом.
2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2025 позов задоволено повністю.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що з наявних у матеріалах справи копій рішень НБУ: від 03.02.2025 № 21/114-рк "Про визнання ділової репутації власника істотної участі у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" ОСОБА_1 небездоганною", від 02.02.2025 № 21/119-рк "Про визнання ділової репутації "Спектрум Юей Кредіт Елелсі" (SPECTRUM UA CREDIT LLC) - власника істотної участі у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс", небездоганною", від 03.02.2025 № 21/120-рк "Про визнання ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" небездоганною", від 24.02.2025 № 21/198-рк "Про застосування до ТОВ "Спектрум Ессетс" заходу впливу у вигляді відкликання ліцензії на діяльність фінансових компаній", - вбачається, що останні були прийняті НБУ з підстав виявлення у ОСОБА_1 громадянства російської федерації. Вказані рішення НБУ на час розгляду даного спору судом є чинними та не були скасовані в установленому законом порядку.
3. Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
17.06.2026 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою клопотання Товариства про зупинення провадження у цій справі задовольнив та зупинив апеляційне провадження до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/28143/25; зобов`язав сторони повідомити суд про результати розгляду справи № 320/28143/25.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що результат розгляду справи № 320/28143/25 матиме вирішальний вплив на правову оцінку всіх наведених у даній справі обставин, що об`єктивно унеможливлює її розгляд до прийняття рішення у справі № 320/28143/25.
4. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи касаційної скарги. Доводи інших учасників справи
Банк подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить ухвалу суду апеляційної інстанції про зупинення апеляційного провадження у справі скасувати й справу направити до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.
Підставами касаційного оскарження скаржник визначає порушення апеляційним господарським судом норм процесуального права, а саме статей 227, 269 ГПК України, що призвело до прийняття помилкового рішення про зупинення провадження у справі без достатніх на те підстав. 
В обґрунтування доводів касаційної скарги заявник стверджує, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним дотриманням норм пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України, оскільки не містить аргументованих та переконливих мотивів щодо необхідності зупинення провадження у справі як щодо об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі, так і стосовно того, що зібрані у цій справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції зупинив провадження у справі з порушенням положень процесуального закону та всупереч засадам розумності строків розгляду і ефективності судового процесу.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подали відзиви на касаційну скаргу. 
5. Позиція Верховного Суду
За змістом абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до приписів статті 290 ГПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Предметом касаційного перегляду у цій справі є ухвала суду апеляційної інстанції про зупинення апеляційного провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.
Перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд зазначає таке.
В силу приписів частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
При цьому, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи (пункт 10 частини третьої статті 2 ГПК України).
Дотримання судом розумних строків розгляду справи є важливим та одним з пріоритетних принципів господарського судочинства. Поряд із цим існують обставини, за яких суд має право або ж зобов`язаний зупинити провадження у справі.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням певних визначених законом обставин, що перешкоджають подальшому руху справи до їх усунення.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що зупинення провадження у справі не повинне розглядатися як невиправдане затягування строків розгляду справи і застосовується лише за обставин, визначених процесуальним законом.
Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.
Зокрема, під час постановлення оскаржуваної ухвали, апеляційний господарський суд керувався положеннями пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України, якими передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
У вирішенні спірних питань, означених скаржником, колегія суддів звертається до власних правових висновків, викладених, зокрема, у постановах від 13.05.2021 у справі № 917/349/20 та від 14.12.2022 у справі № 906/750/21, згідно із якими метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте мають значення для розгляду справи, провадження у якій зупиняється.
За змістом наведеного пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 01.03.2024 у справі № 910/17615/20, зокрема, виснував, що: по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі з огляду на вимоги пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:
- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства;
- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи з вказівкою на обставини, які встановлюються судом в іншій справі.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 18.07.2024 між Товариством та Банком був укладений договір № 1 про відступлення права вимоги, за умовами якого останній відступив, а відповідач - набув права вимоги до позичальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Аспект", за наступними кредитними договорами: від 24.11.1992 № 3; від 31.10.1995 № 26; від 11.04.1997 № 1Ф/1, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Товариство сплачує Банку за права вимоги грошові кошти в сумі та в порядку, визначені цією угодою.

Відповідно до пункту 18.1 договору Товариство підтверджує та запевняє, що станом на дату укладення цього правочину воно не є особою, пов`язаною з державою-агресором в розумінні Постанови № 187 (зі змінами), зокрема, не є громадянином російської федерації (крім того, що проживає на території України на законних підставах), юридичною особою, створеною та зареєстрованою відповідно до законодавства російської федерації, або юридичною особою, створеною та зареєстрованою відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація, громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.
Сторони домовились, що у випадку виявлення Банком факту порушення Товариством запевнень, вказаних у підпункті 18.1 пункту 18 договору, відповідач, незважаючи на інші положення цієї угоди, зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 100% ціни договору не пізніше 10-ти робочих днів з дати отримання відповідної вимоги Банку. Таке порушення буде вважатися істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні цього договору, і відповідно до статті 652 ЦК останній достроково розривається на одинадцятий календарний день з дати відправлення Банком на зазначену в цій угоді адресу Товариства вимоги про сплату штрафу, передбаченого цим пунктом. Товариство зобов`язане до дня розірвання цього договору повернути у власність Банку все набуте за цим правочином (пункт 18.2 договору).
В обґрунтування позовних вимог у даній справі позивач посилається на порушення ТОВ "Спектрум Ессетс" умов укладеного між сторонами договору про відступлення прав вимоги від 18.07.2024 №1 у частині дотримання останнім гарантій (запевнень) щодо відсутності пов`язаності з державою-агресором станом на дату укладення договору.
Зокрема, позивач зазначив про наявне у ОСОБА_1 - колишнього опосередкованого власника істотної участі ТОВ "Спектрум Ессетс" - громадянство рф, про що ТОВ "Спектрум Ессетс" знало та приховало цей факт при укладанні Договору, відтак наявне порушення пункту 18.2 договору.
Серед доказів, якими Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" обґрунтовує позовні вимоги, наявне рішення НБУ № 21/120-рк від 03.02.2025 "Про визнання ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" небездоганною" та рішення НБУ № 21/198-рк від 24.02.2025 "Про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" заходу впливу у вигляді відкликання ліцензії на діяльність фінансової компанії".
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 05.06.2025 ТОВ "Спектрум Ессетс" подало до Київського окружного адміністративного суду адміністративний позов до НБУ про: 
1) визнання протиправним та скасування рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг НБУ "Про визнання ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" небездоганною" № 21/120-рк від 03.02.2025;
2) визнання протиправним та скасування рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг НБУ "Про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" заходу впливу у вигляді відкликання ліцензії на діяльність фінансової компанії" № 21/198-рк від 24.02.2025;
3) зобов`язання НБУ вчинити дії щодо виключення з Державного реєстру фінансових установ змін, які стосуються відкликання у ТОВ "Спектрум Ессетс" ліцензії на діяльність фінансової компанії на підставі рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг НБУ "Про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" заходу впливу у вигляді відкликання ліцензії на діяльність фінансової компанії" № 21/198-рк від 24.02.2025;
4) зобов`язання НБУ вчинити всі необхідні дії щодо відновлення становища та функціонування ТОВ "Спектрум Ессетс" як фінансової установи, в обсязі та стані, який існував до прийняття рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг НБУ "Про визнання ділової репутації Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" небездоганною" № 21/120-рк від 03.02,2025 та рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг НБУ "Про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" заходу впливу у вигляді відкликання ліцензії на діяльність фінансової компанії" № 21/198-рк від 24.02.2025.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 у справі №320/28143/25 відкрито провадження у адміністративній справі; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що між справою № 910/6390/25 та №320/28143/25 наявна безпосередня причинно-наслідкова залежність. Зокрема, НБУ прийняв рішення №21/120-рк та №21/198-рк на підставі інформації про наявність у ОСОБА_1 громадянства рф. Саме ця обставина була покладена Банком в основу позовних вимог у справі №910/6390/25 разом із посиланням на рішення НБУ №21/120-рк та №21/198-рк. Таким чином, за висновками апеляційного господарського суду, розгляд справи №910/6390/25 безпосередньо залежить від результатів розгляду справи №320/28143/25, в межах якої оскаржуються рішення НБУ №21/120-рк та №21/198-рк.
Поряд з цим, апеляційний господарський суд зазначив, що обставини, які розглядаються судом у справі №320/28148/25, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у цій справі, оскільки суд позбавлений можливості самостійно перевірити законність рішень НБУ №21/120-рк та №21/198-рк через обмеженість власною юрисдикцією та встановити обставини, що є предметом розгляду у справі №320/28143/25. 
З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, що результат розгляду справи №320/28143/25 матиме вплив на правову оцінку всіх наведених у даній справі обставин, що об`єктивно унеможливлює її розгляд до прийняття рішення у справі №320/28143/25.
Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що наявні правові підстави для зупинення провадження у справі, що розглядається, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/28143/25 відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України.
Аргументи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції приписів статті 269 ГПК України з посиланням на те, що рішення суду у справі № 320/28143/25 буде новим доказом, який на момент прийняття рішення суду першої інстанції не існував, відхиляються колегією суддів, оскільки судове рішення не є доказом у розумінні статті 73 ГПК України (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2024 у справі № 191/4364/21, у постановах Верховного Суду від 09.10.2025 у справі № 910/15689/24, від 12.12.2024 у справі № 875/333/22, від 11.05.2023 у справі № 921/286/22).
За таких обставин, викладені у касаційній скарзі аргументи щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, а тому відхиляються колегією суддів.
При цьому Верховний Суд зазначає, що викладені у касаційній скарзі доводи фактично зводяться до незгоди скаржника з прийнятою судом апеляційної інстанції ухвалою про зупинення апеляційного провадження та суб`єктивного тлумачення скаржником обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, що стали підставою для зупинення апеляційного провадження у справі, що розглядається.
Верховний Суд наголошує, що доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правильності застосування норм процесуального права, оскільки, їх застосування чітко передбачене процесуальним кодексом, зокрема, пунктом 5 частини першої статті 227 ГПК України. Такі доводи зводяться лише до неправильного тлумачення вимог закону.
6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно із частиною третьою статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
Пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.
Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).
З огляду на вищенаведене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали суду апеляційної інстанції без змін через відсутність передбачених процесуальним законом підстав для її скасування.
7. Судові витрати
Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника. 
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ :
1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2026 у справі № 910/6390/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча І. Кондратова

Судді О. Кібенко

О. Мамалуй