Справа № 685/849/26
Провадження № 2/685/730/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2026 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Самойловича А.П., розглянувши в сел. Теофіполь в порядку скороченого провадження без виклику осіб (учасників) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-нова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В :

30 липня 2026 року від ТОВ «Іннова-нова» надійшла позовна заява до суду з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 7310360325, укладеним 04 березня 2025 року з відповідачем, яка становить 32580 грн. і складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 5000 грн., заборгованості за процентами в сумі 16830 грн., заборгованістю за комісією за надання кредиту в сумі 750 грн. та заборгованості за неустойкою в сумі 10000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням позичальником своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту.
Відповідачу позивачем було направлено копію позовної заяви з додатками перед поданням позовної заяви до суду за його зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_1 , а також судом за цією ж адресою направлено копію ухвали про відкриття провадження по справі, яка була повернена до суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата.
Відповідно до ст. 128 ЦПК України відповідач в такому випадку вважається належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду.
Відповідач письмового відзиву не направив. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. 
Порядок укладення електронного договору визначений статтею 11 даного закону, при цьому, згідно частини 12 цієї статті, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному цією статтею, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному в письмовій формі. 
04 березня 2025 року між ТОВ «Іннова фінанс», назва якої змінена на ТОВ «Іннова-нова», та ОСОБА_1 був укладений договір про надання грошових коштів у кредит № 7310360325, який, згідно пунктів 2.1, 10.6, укладається за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Позичальнику через Веб-сайт. Ідентифікація Позичальника здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний Позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в Товаристві (в т.ч через месенджери).
Текст договору містить відомості щодо адреси, адреси електронної пошти, номеру мобільного телефону, паспортні дані, РНОКПП позичальника, а також відомості про підписання ним договору електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «6719», тобто факт укладення кредитного договору між кредитодавцем ТОВ «Іннова фінанс» та позичальником ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження. 
За умовами пункту 2.2 договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується їх повернути, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління і обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом. 
Відповідно до пунктів 2.2.1., 2.3, 2.5, 2.6 кредитного договору, сума кредиту становить 5000 грн. на строк 360 днів. 
Проценти за користування кредитом за стандартною ставкою становлять 1 % в день впродовж перших 180 днів та 0,87 % в день починаючи з наступного і до дня фактичного повернення всієї суми кредиту. Знижена ставка у 0,4 % в день застосовується в разі внесення до 03 квітня 2025 року коштів в сумі не менше суми першого платежу, а при невиконані цієї умови користування кредитом здійснюється за стандартною ставкою. 
На виконання даного договору кредитодавцем в цей же день позичальнику було надано кредит в сумі 5000 грн. шляхом перерахування на його картковий рахунок № НОМЕР_1 , визначений сторонами у п. 3.1 договору, що підтверджується квитанцією ТОВ «ФК «Контрактовий дім», відповідач не надав відомостей щодо неодержання ним кредитних коштів, або щодо неналежності йому даного банківського рахунку.
Погашення заборгованості за кредитом, згідно графіку платежів, викладеного у додатку до договору, здійснюється шляхом внесення щомісячно по 1500 грн. перші 6 місяців та по 1305 грн. в подальшому, кожен з яких складається з частки повернення кредиту та частки сплати процентів за його користування. 
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що позичальником взагалі не вносилися кошти на виконання умов договору, сам відповідач відомостей про погашення кредиту суду також не надав, тому позовна вимога стягнення тіла кредиту підлягає задоволенню.
Проценти нараховані відповідно до умов договору, тому також підлягають стягненню в повному обсязі. 
Судом не вбачається підстав для стягнення заборгованості з комісії за надання кредиту, передбачена п. 2.7 договору, яка становить 15 % від суми наданого кредиту.
При цьому у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов?язані з наданням та обслуговуванням кредитної заборгованості, що надаються позичальнику та за які кредитодавцем встановлена одноразова комісія в значному розмірі стосовно тіла кредиту.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначені Законом України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10 червня 2017 року. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 цього закону загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 закону, до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. 
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісії за надання та за обслуговування кредиту. 
Водночас, закон розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 закону, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
В кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, що надаються позичальнику та за які встановлена комісія за надання кредиту.
Кожна сторона, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що позивач не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, положення пункту 2.7 кредитного договору № 7310360325 від 04 березня 2025 року щодо обов`язку позичальника сплатити одноразову комісію є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Виходячи з нікчемності умов кредитного договору в частині нарахування комісії за надання кредиту, судом не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за комісією в сумі 750 грн.
Позивачем також заявлена вимога стягнення з відповідача неустойки в сумі 10000 грн., проте і ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки суперечить вимогам пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, яким період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Витрати позивача на оплату судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог – 67,00 %.
Оскільки справа розглянута за відсутності учасників справи, тому датою ухвалення рішення, відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 526, 553, 554, 611, 625, 1046, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В : 

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-нова» (код ЄДРПОУ 44127243) заборгованість в сумі 21830,00 грн. (Двадцять одна тисяча вісімсот тридцять гривень 00 коп.) за Договором про надання грошових коштів у кредит № 7310360325 від 04 березня 2025 року, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 5000,00 грн. та заборгованості за відсотками в сумі 16830,00 грн. 
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іннова-нова» (код ЄДРПОУ 44127243) судові витрати в сумі 1783,92 грн., з яких сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 1783,92 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 07 вересня 2026 року.

Суддя Самойлович А.П.