Провадження № 1-кп/643/949/26 
Справа № 643/15199/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2026   м. Харків

Салтівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт разом угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довжки Сколівського району Львівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, працюючого сімейним лікарем КНП Південної міської ради «Центр первинної медичної допомоги № 1 Харківського району», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, важких захворювань чи інвалідності не має, не перебуває на наркологічному чи психіатричному обліку, депутатом не являється,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом, встановлено, що 24.02.2022 російською федерацією (далі - рф), державою-агресором, було першою застосовано збройну силу проти України і шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, здійснено незаконне вторгнення на територію України через її державні кордони в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській її фактичним застосуванням, здійснено незаконне вторгнення на територію, інших областей та вчинено збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське та оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
У відповідь на вказані дії держави-агресора 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України. 
Цього ж дня у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України Президентом України видано указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».
Строки проведення загальної мобілізації та дії воєнного стану неодноразово продовжувалися Указами Президента України.
Згідно п. п. 44-45 рішення Ради національної безпеки та оборони України від 14.09.2020, основним завданням у сфері воєнної безпеки є розвиток потенціалу стримування. Безумовним пріоритетом є боєздатні Збройні Сили України (далі – ЗСУ), підготовлений і вмотивований військовий резерв та ефективна територіальна оборона, які у поєднанні зі спроможностями інших органів сектору безпеки і оборони здатні завдати таких неприйнятних для противника втрат на землі, у повітрі, на морі та у кіберпросторі, що унеможливить реалізацію його агресивних намірів.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України – це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення), затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. 
Пунктом 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку), а також забезпечують виконання інших покладених на них завдань. 
Згідно з п. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади.
Пунктом 2 ст. 26 вказаного Закону передбачено настання відповідальності громадян за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
У ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачені випадки відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Таким чином, забезпечення мобілізаційної готовності є невід`ємною частиною законної діяльності Збройних сил України, а визнання осіб призивного віку, які підлягають або можуть підлягати призову за мобілізацією, з інвалідністю без наявних на те правових підстав та в супереч установленого порядку з подальшим наданням відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період перешкоджає законній діяльності Збройних сил України щодо підтримання належної мобілізаційної готовності.
Так, ОСОБА-1 стосовно якої досудове розслідування проводиться в кримінальному провадженні № 22024220000000604, перебуваючи на не окупованій території Харківської області та м. Харкова в особливий період, який законодавчо визначений державою як стан після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну з боку держави-агресора, у невстановлений досудовим розслідуванням час, будучи обізнаною про запровадження на всій території України правового режиму воєнного стану, не маючи патріотичних переконань, у ситуації, що склалася, та з особистих інтересів і вигоди, оцінивши обстановку, що склалася, діючи умисно, вирішила вчиняти перешкоджання, спрямовані на створення перепон у законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, у неї виник умисел щодо злочину, пов`язаного зі сприянням особам призовного віку уникнути призову під час мобілізації та, як наслідок, ухилитися від виконання конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність через оформлення відповідних медичних документів, які надавали б можливість отримати висновок з підтвердженням фіктивної інвалідності.
Так ОСОБА-1, усвідомлюючи, що під час дії воєнного стану (загальної мобілізації) всі військовозобов`язані громадяни України у віці від 18 до 60 років, які не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, підлягають призову на військову службу, а також знаючи, що в суспільстві дана тема мобілізації є актуальною, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки здійснення задуманих нею злочинних дій, та, бажаючи їх настання, переслідуючи мету перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, поєднану з корисливими спонуканнями незаконного збагачення, розуміючи переваги вчинення протиправних дій у групі осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 2024 року, більш точний час не вдалось встановити в ході досудового розслідування, вирішила залучити у якості співучасників для їх вчинення свою племінницю, ОСОБА-2 стосовно якої досудове розслідування проводиться в кримінальному провадженні № 22024220000000604, лікаря загальної практики – сімейного лікаря КНП Південної міської ради «Центр первинної медичної допомоги № 1 Харківського району» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та лікаря КНП Харківської міської ради «Обласна клінічна травматологічна лікарня» ОСОБА-3 стосовно якої досудове розслідування проводиться в кримінальному провадженні № 22024220000000604, та свого сина, ОСОБА-4 стосовно якої досудове розслідування проводиться в кримінальному провадженні №22024220000000604.
При цьому, ОСОБА-2, ОСОБА_6 , ОСОБА-3 та ОСОБА-4 з огляду на їх подальші спільні дії надали ОСОБА-1 згоду, тим самим своїм волевиявленням підтвердили наявність виникнення прямого умислу на співучасть у вчиненні всіх необхідний дій, спрямованих проти національної безпеки України шляхом перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.
З метою досягнення спільної протиправної мети та цілей вказані особи домовились та розробили план злочинних дій, який полягав у наступному:
- підшукування осіб призовного віку, які мають намір ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період шляхом безпідставного отримання групи інвалідності;
- із використанням корупційних зв`язків у лікувальних закладах, забезпечення складання та видачу особам, які мають намір ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, медичних документів для встановлення групи інвалідності;
- організації подачі медичних документів військовозобов`язаних осіб, які мають намір ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період до уповноважених осіб на прийняття рішення про наявність інвалідності.
Таким чином, ОСОБА-1, ОСОБА-2, ОСОБА_6 , ОСОБА-3 та ОСОБА-4, не маючи патріотичних переконань, у ситуації, що склалася, на шкоду державній безпеці, та з особистих інтересів і матеріальної вигоди, оцінивши обстановку в умовах військового стану, попередньо домовилися та узгодили свої дії щодо скоєння перешкоджань, спрямованих на створення перепон у законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 під час здійснення ними призову мобілізаційного ресурсу на військову службу в особливий період.
У зв`язку з отриманою 10.05.2024 оперативною інформацією від 1 відділення 5 управління ДВКР СБ України щодо здійснення ОСОБА-1 протиправної діяльності проти основ національної безпеки України, пов`язаного з тим, що вона налагодила схему ухилення від мобілізації осіб призовного віку, 15.05.2024 внесено відомості до ЄРДР за №22024220000000604 за попередньою правовою кваліфікацією правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а органом досудового розслідування почали проводитися слідчі та негласні слідчі (розшукові) дії. 
У свою чергу ОСОБА-1, діючи узгоджено з ОСОБА-2, ОСОБА_6 , ОСОБА-3 та ОСОБА-4 втілюючи в життя спільний злочинний умисел щодо перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України шляхом створення перепон у підтриманні належної мобілізаційної готовності, встановила зв`язок з раніше їй не знайомим громадянином України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є військовозобов`язаним. 
26.12.2024 ОСОБА-1, реалізуючи спільний злочинний умисел, спираючись у своїх діях один на одного, перебуваючи в приміщенні будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , в період з 13 год 04 хв по 13 год 10 хв повідомила ОСОБА_7 , що має можливість вирішити питання з оформлення йому фіктивної групи інвалідності для отримання відстрочки від мобілізації у військовий період за станом здоров`я.
Однією із основних умов вирішення даного питання в інтересах ОСОБА_7 були грошові витрати, пов`язані з організаційними питаннями щодо отримання медичних документів для встановлення групи інвалідності та подачі їх уповноваженим особам на прийняття рішення про наявність інвалідності.
Після цього, ОСОБА_7 , який, не розкриваючи свою приналежність до добровільної співпраці з правоохоронними органами, будучи залученим до конфіденційного співробітництва з правоохоронними органами, погодився з висунутими умовами ОСОБА-1, виготовив копії особистих документів, пройшов та отримав результати магнітно-резонансної томографії попереку, та вже 20.01.2025 передав останній весь пакет необхідних документів у приміщенні за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд 79/1.
Після отримання документів ОСОБА-1 10.03.2025 приблизно о 13 год, перебуваючи в приміщенні будівлі за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд 79/1, зустрілася з ОСОБА_7 та повідомила останньому про необхідність передачі їй грошових коштів двома частинами, спочатку 3000 доларів США, а потім по завершенню виконання умов їх домовленості ще 2000 доларів США. 
06.05.2025 в будівлі за адресою: АДРЕСА_3 в період з 11 год 27 хв по 11 год 38 хв ОСОБА_7 під час заздалегідь обумовленої зустрічі з ОСОБА-1 передав, а вона отримала першу частину обумовлених раніше грошових коштів у розмірі 3000 доларів США за організацію та виготовлення медичної документації на підставі якої ОСОБА_7 безперешкодно отримає фіктивну групу інвалідності, через неіснуючі захворювання.
На вказаній зустрічі ОСОБА-1 розповіла ОСОБА_7 майбутні етапи оформлення неіснуючої групи інвалідності та повідомила про необхідність через деякий час прибути до КНП ХОР «Обласна травматологічна лікарня» для фіктивного оформлення стаціонарного лікування.
13.05.2025 о 07 год 41 хв ОСОБА_7 прибув до Харківської обласної клінічної травматологічної лікарні за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе, буд. 266-В, де зустрів ОСОБА-1, яка, діючи узгоджено з вищевказаними особами використовуючи наявні зв`язки серед невстановлених в ході досудового розслідування медичних працівників, вирішила питання щодо оформлення фіктивної госпіталізації ОСОБА_7 на стаціонарне лікування в КНП ХОР «Обласна травматологічна лікарня» з метою підтвердження неіснуючого стійкого порушення функцій організму для встановлення фіктивної групи інвалідності з метою незаконного отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.
У свою чергу ОСОБА-3, будучи працівником КНП ХОР «Обласна клінічна травматологічна лікарня» та використовуючи своє становище лікаря-ортопеда-травматолога, діючи узгоджено з ОСОБА-1, ОСОБА_6 , ОСОБА-2 та ОСОБА-4, на виконання спільного злочинного плану діючи на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період у період з 13 по 28 травня 2025 року перебуваючи у приміщені КНП ХОР «Обласна травматологічна лікарня» за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 266, корп. В, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні ніколи не перебував, передав ОСОБА-1 складену ним виписку за формою № 027/о із медичної карти стаціонарного хворого №2594 про наявність стійкого порушення функцій організму, без якої неможливо було у подальшому встановити ОСОБА_7 фіктивну групу інвалідності та як наслідок визнати непридатним до військової служби.
Після оформлення першої фіктивної госпіталізації, ОСОБА-1 повідомила ОСОБА_7 про те, що їм потрібно буде зустрітися через певний час для подальшого оформлення неіснуючої групи інвалідності.
21.08.2025 період з 13 год 38 хв по 13 год 55 хв в приміщенні будівлі за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, буд 79/1 ОСОБА-1 знову зустрілася з ОСОБА_7 та роз`яснила йому, що для подальшого оформлення фіктивної інвалідності потрібно отримати направлення від сімейного лікаря до профільних лікарів - рентгенолога, травматолога, невропатолога, уролога, а також оформлення повторної госпіталізації на стаціонарне лікування та запропонувала самостійно їх отримати, на що останній погодився.
Надалі ОСОБА-1, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу з ОСОБА-2, ОСОБА_6 , ОСОБА-4 та ОСОБА-3, повідомила ОСОБА_7 про необхідність прибути до КНП Південної міської ради «Центр первинної медичної допомоги №1 Харківського району» для укладення декларації про вибір лікаря, який надає первинну допомогу. 
28.10.2025 ОСОБА_7 о 12 год 15 хв прибув до КНП Південної міської ради «Центр первинної медичної допомоги № 1 Харківського району» за адресою: Харківська область, м.Південне, вул. 1 Травня, 104, де зустрівся з ОСОБА-2, яка вирішила питання щодо укладання декларації безпосередньо з сімейним лікарем ОСОБА_6 .
У свою чергу ОСОБА_6 , будучи лікарем загальної практики – сімейним лікарем КНП Південної міської ради «Центр первинної медичної допомоги № 1 Харківського району», діючи за попередньою змовою та узгоджено з ОСОБА-1, ОСОБА-2, ОСОБА-3 та ОСОБА-4, реалізуючи спільний злочинний умисел 03.11.2025 видав електронні направлення ОСОБА_7 до лікаря уролога та лікаря невролога.
03.11.2025 ОСОБА-1, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу з ОСОБА-2, ОСОБА-4, ОСОБА_6 та ОСОБА-3, на підставі виданого останнім електронного направлення, забезпечила ОСОБА_7 отримання в КНП ХОР «Обласний медичний клінічний центр урології і нефрології ім. В.І. Шаповала» виписки із медичної карти амбулаторного хворого про наявність у ОСОБА_7 неіснуючого стійкого порушення функцій організму, необхідних для подальшого встановлення групи інвалідності.
04.12.2025 ОСОБА-1, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу діючи узгоджено з іншими співучасниками, забезпечила ОСОБА_7 проходження в КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня» огляду у лікаря травматолога, та отримання медичних документів про наявність у ОСОБА_7 неіснуючого стійкого порушення функцій організму, необхідних для подальшого встановлення групи інвалідності.
09.01.2026 ОСОБА_7 , на виконання вказівок ОСОБА-1 приблизно о 08 год 26 хв прибув до КНП ХОР «Обласний госпіталь ветеранів війни» за адресою: м. Харків, вул. Врубеля, 42-А, де зустрів ОСОБА-1.
Після цього, ОСОБА-1, використовуючи свої зв`язки серед невстановлених в ході досудового розслідування медпрацівників зазначеного закладу, на підставі виданого 06.01.2026 ОСОБА_6 електронного направлення, забезпечила проходження ОСОБА_7 медичних оглядів та вирішила питання щодо другої фіктивної госпіталізації останнього на стаціонарне лікування до КНП ХОР «Обласний госпіталь ветеранів війни» на період з 09 по 23 січня 2026 року з метою підтвердження неіснуючого стійкого порушення функцій організму для встановлення фіктивної групи інвалідності.
Продовжуючи реалізацію спільного умислу ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою та узгоджено з ОСОБА-1, ОСОБА-2, ОСОБА-4 та ОСОБА-3, 23.02.2026 видав електронне направлення ОСОБА_7 до лікаря травматолога.
Надалі, ОСОБА-1, діючи узгоджено з іншими співучасниками, на підставі електронного направлення від 23.02.2026 виданого ОСОБА_6 , у період з 27 лютого по 02 березня 2026 року, забезпечила отримання ОСОБА_7 консультативного висновку у ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім.?проф. М.?І.?Ситенко НАМН України», необхідного для подальшого отримання фіктивної групи інвалідності.
В подальшому ОСОБА-2 (племінниця ОСОБА-1), в період з 02 по 31 березня 2026 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, діючи на виконання спільного з ОСОБА-1, ОСОБА_6 ОСОБА-3 та ОСОБА-4 злочинного задуму, відсканувала виготовлені медичні документи ОСОБА_7 , в яких містилися фіктивні відомості щодо стійкого порушення функцій організму, та передала їх ОСОБА_6 для оформлення направлення до експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи для встановлення фіктивної групи інвалідності.
У свою чергу, ОСОБА_6 для досягнення спільної злочинної мети з іншими співучасниками, на підставі отриманих від ОСОБА-2 видав ОСОБА_7 електронне направлення, яке разом з електронними копіями медичних документів, у яких містилися фіктивні відомості, підтверджуючі стійке порушення функцій організму, та направив того до експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи на базі КНП ХОР «Обласна клінічна травматологічна лікарня» для встановлення групи інвалідності. 
Після отримання ОСОБА_6 , як сімейним лікарем, повідомлення про призначення експертною командою на базі КНП ХОР «Обласна клінічна травматологічна лікарня» розгляду справи ОСОБА_7 на 04.05.2026 в період часу з 13 год 20 хв - 14 год. 
ОСОБА_6 на підтвердження того, що все йде у відповідності з попередніми домовленостями між ОСОБА-1, ОСОБА-4, ОСОБА-2 та ОСОБА-3 відправив повідомлення останній, в якому у скріншоті зафіксовано направлення електронної справи на розгляд експертній команді з оцінювання повсякденного функціонування особи та повідомлення про призначення ОСОБА_7 місця та часу її розгляду.
У свою чергу ОСОБА-2, діючи у якості одного із співучасників протиправного задуму, отримане від ОСОБА_6 повідомлення 31.03.2026 переслала ОСОБА_7 з метою інформування того про місце та час розгляду його медичної справи. 
Тим самим вона підтвердила виконання взятих ОСОБА-1 зобов`язань щодо отримання ОСОБА_7 завідомо неправдивих документів та направлення його для проходження лікарсько-консультативної та медико-соціальної експертної комісії для отримання ним відповідної групи інвалідності з подальшою можливістю ухиленням від мобілізації.
30.04.2026 після 12 год 14 хв ОСОБА-1 в присутності ОСОБА-4, перебуваючи поблизу будинку за адресою м. Харків, вул. Літературна, 3, під час розмови з ОСОБА_7 запропонувала тому передати їй другу частину раніше обумовленої суми грошових коштів. У відповідь на це ОСОБА_7 , не розкриваючи свою приналежність до добровільної співпраці з правоохоронними органами, діючи під легендою, передав, а ОСОБА-1 отримала грошові кошти в сумі 2000 доларів США, після чого остання повідомила йому про необхідність прибути наступного дня, тобто 01.05.2026, за місцем її мешкання для проходженні «інструктажу» поведінки під час проходження співбесіди під час розгляду експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи, щоб отримати фіктивну інвалідність. 
Крім того, ОСОБА-1 висунула нову вимогу про надання додатково грошових коштів нібито для передачі експертній команді при КНП ХОР «Обласна клінічна травматологічна лікарня», на що ОСОБА_7 погодився.
01.05.2026 ОСОБА_7 прибув за місцем мешкання ОСОБА-1 за адресою: АДРЕСА_4 , де остання після 12 год 13 хв провела з ним інструктаж яким чином потрібно поводитись під час розгляду експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи при КНП ХОР «Обласна клінічна травматологічна лікарня», щоб отримати фіктивну інвалідність. 
04.05.2026 приблизно о 12 год 30 хв ОСОБА-4, діючи узгоджено з іншими співучасниками злочинної змови, перебуваючи поблизу будівлі КНП ХОР «Обласна клінічна травматологічна лікарня» за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, 266, отримав від ОСОБА_7 останню частину обумовлених з ОСОБА-1 грошових коштів в сумі 1000 доларів США, після чого з грошима поїхав у невідомому напрямку.
За результатами проходження ОСОБА_7 всіх медичних процедур експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи при КНП ХОР «Обласна клінічна травматологічна лікарня», 04.05.2026 проведено оцінювання повсякденного функціонування ОСОБА_7 за результатами, якого прийняте рішення № 28/26/603/Р від 04.05.2026 про встановлення 3 групи інвалідності безстроково, що дало підстави 08.05.2026 ОСОБА_7 отримати відстрочку від призову на військову службу, безстроково до мобілізації на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
У підсумку ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА-1, ОСОБА-4, ОСОБА-2 та ОСОБА-3 у зазначений вище період часу обвинувачується у вчиненні кримінально караних дій, основними складовими взаємопов`язаними ознаками та мотивами якого є: 
- спеціальний антидержавницький мотив - вчинення діяння на шкоду інтересам України, поєднаний з корисливим мотивом;
- мета - заподіяння шкоди національній безпеці України шляхом перешкоджання Збройним Силам України та іншим військовим формуванням у здійсненні ними законної діяльності;
- вчинення злочину групою осіб, за попередньою змовою між собою, оскільки була домовленість про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь, тобто, мала місце наявність згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони;
- вчинення злочину у виді простої співучасті, так як співучасники злочину безпосередньо виконали його об`єктивну сторону, тобто є виконавцями злочину;
- спільні дії співучасників, в ході яких вони спиралися один на одного, а між їхніми діями наявний причинний зв`язок;
- усвідомленість співучасників того, що спільними діями вони вчинили злочин, бажали та свідомо допускали настання суспільно небезпечних наслідків; 
- вчинення злочину в особливий період, який згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав з моменту оголошення рішення про мобілізацію та з моменту введення воєнного стану в Україні 24.02.2022;
- умисне перешкоджання діяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є органами військового управління, що під час мобілізаційної підготовки і мобілізації в державі здійснюють проведення заходів, пов`язаних з військовим обліком та дотриманням вимог «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154;
- умисні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 свідчать про протиправне злочинне діяння проти основ національної безпеки України.Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України - перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

14.07.2026 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
В угоді наведено формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб, які є тотожними змісту обвинувального акта.
За змістом угоди ОСОБА_6 , повністю та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, надав покази, які сприяли розкриттю інкримінованого йому правопорушення і зобов`язався:
а) у судовому провадженні беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення викладеного в обвинувальному акті;
б) сприяти розслідуванню інших кримінальних проваджень у встановленні обставин по виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень;
в) давати покази у судовому засіданні, про відомі йому обставини в обсязі обвинувачення викладеного в обвинувальному акті;
г) надати викривальні покази під час досудового розслідування, а також в ході судового розгляду кримінальних проваджень стосовно, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 щодо відомих йому обставин вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 114-1, ст. 358 КК України;
ґ) особисто перерахувати у 5 денний строк з дня затвердження судом угоди про визнання винуватості кошти в сумі 200 000 (двісті тисяч) гривень на спеціальний рахунок, відкритий у відповідній банківській установі на підтримку Збройних сил України, реквізити для здійснення платежу: Одержувач: Управління 2 корпусу Національної гвардії України «Хартія» (військова частина 4125); код ЄДРПОУ 14322977; р/р UA298201720313211001301011790; МФО 820172; ДКСУ у м. Києві; Призначення платежу: «Благодійна допомога у кримінальному провадженні № 22026220000001461 від 10.07.2026 на потреби 2 корпусу НГУ «Хартія» ».
д) Сторони погодились, що у випадку настання будь-яких обставин, що призведуть до ненадходження коштів на вказаний вище рахунок на підтримку Збройних Сил України у зазначений в угоді термін чи відмови від надання викривальних показів щодо вищезазначених осіб це буде вважатись невиконанням угоди про визнання винуватості та потягне за собою наслідки її невиконання.
При укладенні угоди прокурором враховано наступні обставини:

- наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Також, при визначенні покарання прокурором враховано, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, визнав в повному обсязі, раніше не судимий, працює сімейним лікарем КНП Південної міської ради «Центр первинної медичної допомоги № 1 Харківського району», має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, на обліках у наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст.66 КК України, визнано:
- щире каяття;
- активне сприяння розкриттю злочину у якому обвинувачується;
- згоду здійснити особисто перерахування 200 000 грн на підтримку Збройних Сил України.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі та з урахуванням особи обвинуваченого, наявності щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину в якому він обвинувачується застосувати положення ст. ст. 75, 76 КК України - звільнити ОСОБА_6 від відбування основного (позбавлення волі) покарання з визначенням судом тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.
В угоді про визнання винуватості ОСОБА_6 роз`яснено зміст ч. 4 ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
Також, в угоді про визнання винуватості ОСОБА_6 роз`яснено та він розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї Угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення укладеної Угоди, а також той факт, що умисне невиконання угоди є підставою для кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Угода підписана всіма її учасниками.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, просив її затвердити. Зазначив, що умови угоди відповідають як вимогам КПК України, так і вимогам КК України. Існують фактичні підстави для визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Укладення угоди є добровільним актом усіх сторін. Прокурор переконаний, що умови угоди у повному обсязі відповідають інтересам суспільства, у першу чергу, в частині забезпечення швидкого судового провадження щодо обвинуваченого. Також прокурор зазначив, що умови угоди не порушують жодних прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. З огляду на наведені в угоді обставини просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Обвинувачений підтвердив, що обізнаний про вид та розмір покарання, яке йому буде призначено у випадку затвердження угоди, погоджується на призначення такого покарання та усвідомлює його наслідки. Також обвинувачений підтвердив, що укладення угоди про визнання винуватості носить добровільний характер, а визначені в угоді зобов`язання не є невиконуваними. Наголосив, що розуміє свій фінансовий стан, розраховує фінансові можливості та має можливість перерахувати грошові кошти на потреби Збройних Сил України. Також обвинувачений зазначив, що розуміє наявність у нього прав на повний судовий розгляд, на мовчання, на допит під час судового розгляду свідків обвинувачення, на подання клопотання про виклик свідків і доказів, що свідчать на його користь. Запевнив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, визначені у ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, зазначив, що він розуміє наслідки невиконання угоди і що умисне невиконання угоди є підставою для кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала угоду про визнання винуватості та просила суд затвердити її. Зазначила, що угоду укладено за її участі. Угоду укладено добровільно, жодних скарг на дії слідчих та прокурорів вони не мають.
Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.
Перевіряючи угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд не вбачає підстав для відмови у її затвердженні з огляду на таке.
Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступного висновку.

Щодо відповідності умов угоди вимогам КПК України та КК України.

Суд встановив, що угода про визнання винуватості відповідає формальним вимогам ст. 472 КПК України, оскільки містить усі необхідні складові елементи, передбачені вказаною нормою.
Угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим серед іншого містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні фактичні обставини, які є тотожними викладу обставин в обвинувальному акті.
Суд також встановив, що правова кваліфікація діяння, інкримінованого обвинуваченому є правильною. Це з`ясовано та підтверджено у підготовчому судовому засіданні. Кримінально-правова оцінка суспільно-небезпечних діянь, вчинених обвинуваченим, викладена в угоді, в цілому відповідає ознакам, встановленим у нормах кримінального закону.
Суд не встановив допущення неправильної правової кваліфікації кримінальних правопорушень, яке було б більш тяжким, ніж те щодо яких передбачена можливість укладання угоди.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив кожну із обставин інкримінованих йому злочинів, що викладені в угоді про визнання винуватості та обвинувальному акті. У присутності захисника беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.
Фактичні обставини, описані в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, зазначене в угоді про визнання винуватості, підтвердження цих обставин обвинуваченим у присутності захисника дають суду підстави для висновку про існування фактичних підстав для визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України
Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. У разі укладення угоди про визнання винуватості участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди (п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України).
Угода між прокурором та обвинуваченим складена та підписана 14.07.2026 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , про що свідчить підпис останнього у тексті угоди. Цю обставину сторони підтвердили у підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
- кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією);
- особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України).
У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Обвинувачений не є організатором злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою, злочинів. Шкода нематеріального характеру від даного правопорушення, завдана лише державним та суспільним інтересам, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає. Матеріальна шкода злочином не заподіяна.
Отже, угода про визнання винуватості відповідає умовам, передбаченим ст. 469 КПК України.
Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Згідно з обвинувальним актом потерпілі у цьому кримінальному провадженні відсутні, кримінальним правопорушенням шкоди не заподіяно.
Вказане кримінальне провадження не здійснюється щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи.
Отже, вимоги абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України при укладенні угоди сторонами також дотримано.
Відтак невідповідності умов угоди вимогам КПК України та КК України суд не вбачає.

Щодо відповідності умов угоди інтересам суспільства

Згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 470 КПК України при укладенні угоди про визнання винуватості прокурор серед іншого враховує наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Невідповідність умов угоди про визнання винуватості інтересам суспільства є підставою для відмови у її затвердженні (п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України).
Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що умови угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченим, відповідають інтересам суспільства з огляду на таке.
У першу чергу, затвердження угоди про визнання винуватості забезпечить скорочення часу розгляду цього кримінального провадження, мінімізує витрати державних ресурсів, особистих ресурсів учасників кримінального провадження, а також зменшить навантаження на прокуратуру та суд.
У випадку ухвалення судом рішення на підставі угоди про визнання винуватості відсутня необхідність у дослідженні значного обсягу доказів, адже обвинувачений не заперечує фактичні обставини кримінальних правопорушень та їх юридичну оцінку.
Затвердження угоди свідчитиме про ефективне здійснення судового провадження, яке забезпечить притягнення обвинуваченого до відповідальності за вчинення злочинів з метою виправлення останнього. Зазначене сприятиме формуванню у суспільства правосвідомості та усвідомлення невідворотності покарання за вчинені правопорушення.

Суд також враховує, що за умовами угоди обвинувачений зобов`язався забезпечити перерахування значної суми 200 000, 00 грн. на підтримку Збройних Сил України, а саме на рахунок Управління 2 корпусу Національної гвардії України «Хартія».

Суд, зважаючи на думки учасників процесу, вважає, що така умова угоди підлягає задоволенню, позаяк сторони погодились на це, а в умовах повномасштабної військової агресії з боку російської федерації проти України свідчить про додатковий суспільний інтерес - забезпечення фінансовим ресурсом Збройних Сил України для посилення обороноздатності України.
Отже, з огляду на беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, відсутність потерпілих та шкоди від вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність таких факторів як економія процесуального та матеріального ресурсу, забезпечення фінансової підтримки Збройних Сил України, суд дійшов висновку про відповідність угоди інтересам суспільства.

Щодо перевірки умов угоди на предмет порушення прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.
Згідно з п. 3 ч. 7 ст. 474 КПК України під час перевірки угоди на відповідність вимогам законодавства суд також перевіряє, чи не порушують умови угоди права, свободи чи інтереси сторін або інших сторін.
Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд встановив, що умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Цей висновок суду обґрунтовується таким.
При укладенні угоди про визнання винуватості забезпечено участь захисника відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України. Умови угоди не є невиправдано обтяжливими для жодної із сторін кримінального провадження.
Потерпілий у кримінальному провадженні відсутній, шкода та збитки не заподіяно.
Обставини пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення відповідно до ст. 17 КПК України не можуть бути використані на підтвердження винуватості будь-яких інших осіб окрім обвинуваченого у цьому провадженні. Угодою також не вирішується питання щодо майна третіх осіб.
Усі істотні умови, в тому числі узгоджене покарання, відповідають вимогам кримінального процесуального закону.
При розгляді цього кримінального провадження не встановлено жодних преюдиційних фактів щодо інших осіб. Цей вирок не може бути належним та допустимим доказом причетності до вчинення будь якого злочину осіб, що не є учасниками цього кримінального провадження.
За таких обставин умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Щодо добровільності укладення угоди.
Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні підтвердили добровільність укладення угоди та спільну узгодженість усіх викладених у ній умов. Зазначили про відсутність будь-яких скарг на дії сторони обвинувачення.
Прокурор також вказав на спільну узгодженість усіх викладених в угодах умов, підтвердивши добровільність їх укладення як з боку прокурора, так і з боку обвинуваченого.
На підставі цього суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Щодо можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

За змістом угод обвинувачений серед іншого зобов`язався:

а) у судовому провадженні беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення викладеного в обвинувальному акті;
б) сприяти розслідуванню інших кримінальних проваджень у встановленні обставин по виявленню та припиненню інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень;
в) давати покази у судовому засіданні, про відомі йому обставини в обсязі обвинувачення викладеного в обвинувальному акті;
г) надати викривальні покази під час досудового розслідування, а також в ході судового розгляду кримінальних проваджень стосовно, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 щодо відомих йому обставин вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст. 114-1, ст. 358 КК України;
ґ) особисто перерахувати у 5 денний строк з дня затвердження судом угоди про визнання винуватості кошти в сумі 200 000 (двісті тисяч) гривень на спеціальний рахунок, відкритий у відповідній банківській установі на підтримку Збройних сил України, реквізити для здійснення платежу: Одержувач: Управління 2 корпусу Національної гвардії України «Хартія» (військова частина 4125); код ЄДРПОУ 14322977; р/р UA298201720313211001301011790; МФО 820172; ДКСУ у м. Києві; Призначення платежу: «Благодійна допомога у кримінальному провадженні № 22026220000001461 від 10.07.2026 на потреби 2 корпусу НГУ «Хартія» ».
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Наведене свідчить про виконання обвинуваченим зобов`язання щодо беззастережного визнання своєї винуватості в обсязі висунутого обвинувачення.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтвердив своє зобов`язання щодо перерахування грошових коштів у сумі 200 000, 00 гривень на банківські рахунки призначені для підтримки Збройних Сил України.
Наведене у сукупності вказує на можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за умовами угоди.

Щодо призначення покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За умовами угоди про визнання винуватості сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі та з урахуванням особи обвинуваченого, наявності щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину в якому він обвинувачується застосувати положення ст. ст. 75, 76 КК України - звільнити ОСОБА_6 від відбування основного (позбавлення волі) покарання з визначенням судом тривалості іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до положень ст. 65 Кримінального кодексу України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
У даному випадку обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав в повному обсязі, співпрацює з органом досудового розслідування, раніше не судимий, збитки внаслідок вчинення кримінальних правопорушень не заподіяні, висловлює жаль про вчинене, негативно оцінює скоєне ним кримінальне правопорушення, сприяє розслідуванню інших подібних кримінальних правопорушень, зобов`язався надавати викривальні покази стосовно інших співучасників кримінального правопорушення, демонструє готовність понести покарання.
Також суд враховує, що ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має міцні соціальні зв`язки.
Отже, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України за своїм видом та розміром відповідає характеру тяжкості вчинених діянь та особі обвинуваченого, а також загальним засадам його призначення, встановленим законом України про кримінальну відповідальність, і здатне забезпечити досягнення мети призначення покарання.
Ураховуючи викладене, суд уважає за можливе призначити узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
З урахуванням вищевказаних фактів, обставин які пом`якшують покарання у вигляді щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання , на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
З урахуванням встановлених обставин угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим відповідає як вимогам кримінального процесуального законодавства, так і вимогам закону України про кримінальну відповідальність.
Суд не встановив підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.
З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.
Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.
Цивільний позов не заявлявся.
Даних щодо процесуальних витрат матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 374 КПК України суд у вироку в тому числі зазначає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 04.06.2026 обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з 02.06.2026.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від реального відбування покарання з випробуванням, суд дійшов висновку про необхідність скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідності його негайного звільнення в залі суду.
Згідно з частиною п`ятою статті 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі.
Тому суд зараховує у строк відбування основного покарання у виді позбавлення волі строк тримання ОСОБА_6 під вартою з 02.06.2026 по 30.07.2026 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
За таких обставин, оскільки цивільний позов не заявлений, матеріальна шкода не завдана, покарання у вигляді конфіскації майна санкція статті не передбачає, арешт накладений ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова від 09.06.2026 підлягає скасуванню.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно з ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 100, 124, 174, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14.07.2026 між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - скасувати, негайно звільнивши ОСОБА_6 з-під варти в залі суду.

Зарахувати у строк відбування основного покарання у виді позбавлення волі строк тримання ОСОБА_6 під вартою з 02.06.2026 по 30.07.2026 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зобов`язати ОСОБА_6 перерахувати грошові кошти на підтримку Збройних Сил України у розмірі 200 000 гривень, а саме на спеціальний рахунок, відкритий у відповідній банківській установі на підтримку Збройних сил України, реквізити для здійснення платежу: Одержувач: Управління 2 корпусу Національної гвардії України «Хартія» (військова частина 4125); код ЄДРПОУ 14322977; р/р UA298201720313211001301011790; МФО 820172; ДКСУ у м. Києві; Призначення платежу: «Благодійна допомога у кримінальному провадженні № 22026220000001461 від 10.07.2026 на потреби 2 корпусу НГУ «Хартія» ».

Речові докази:

1.Мобільний телефон марки Samsung, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з номером мобільного терміналу без сім картки ( графічний ключ добровільно надав ОСОБА_6 – « НОМЕР_3 »),
2. Мобільний телефон марки iPhone IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 з номером мобільного терміналу НОМЕР_6 (код пароль добровільно надав ОСОБА_6 – «270398»),
3. Захищений ключ «Алмаз» з номером 348575,
Паперові вироби, зовні схожі на грошові кошти у валюті долари США номіналом 100 дол. в кількості 74 купюри загальна сума 7400$, наступних серій : LI78864335A, ML25250705A, ML2525736A, LD45058996C, QF80115506A, QB93528640A, QF80115507A, QE14179595B, QE28865047B, QE12135261B, QF20074901B, QL96894225B, QE29405157B, QE29405158B, QF89246216A, QB08667827C, PE33205084B, PF28234155G, PK02467948H, PG16740434D, PG16740443D, PH03824722C, LL82041137A, LF06049881D, MF299714850D, QF80115509A, QF80115508A, QK66738070B, QK66738056B, QK738087B, QF20074957B, QK66738086B, QK66738089B, QK66738088B, QK66738066B, QK66738073B, QK66738067B, LH67052660B, PF19549056P, PE76521282D, LE26125701D, MB25876675G, LC91063437F, PJ61809985A, PK17796874H, PF10144284J, PF51007295L, PH28220845B, QC58036391A, QA02691265A, QF04235145B, ї QG83733364A, QF93748044A, QC83733250A, QC83733226A, QF20074965B, QF20074924B, QF20074915B, PL68590358G, QL95327077C, QL95327079C, QL95327092C, QL95327239C, QL95327243C, QL95327245C, QL95327363C, QL95327095C, QL95327096C, QL95327333C, QL95327334C, QL95327338C, QL95327359C, QL95327360C, QL95327361C, - повернути власнику ОСОБА_6 .
4. - Паперові вироби, зовні схожі на грошові кошти Гривня Україна номіналом 1000 грн., в кількості 21 шт., всього 21000 грн.;
- Паперові вироби, зовні схожі на грошові кошти Гривня Україна номіналом 500 грн., в кількості 6 шт., всього 3000 грн.;
- Паперові вироби, зовні схожі на грошові кошти Гривня Україна номіналом 200 грн., в кількості 2 шт., всього 400 грн.- повернути власнику ОСОБА_6 .

5. грошові кошти номіналом 100 доларів США у кількості 1 шт. з серійним номером: QF042351458, повернути до УСБУ в Харківській області.

6. Речові докази:
- Копія паспорту громадянина України та ІПН ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 3 арк.,
- Копія витягу з «Резерв+» на ім?я ОСОБА_13 , на 1 арк.,
- Виписка з медичної картки стаціонарного хворого № 6614 на ім?я ОСОБА_13 , на 1 арк.,
- Виписка із медичної картки стаціонарного хворого 2-е травм. відділення щодо ОСОБА_13 на 2 аркушах;
- Виписка із медичної картки амбулаторного хворого №9 на 2 аркушах,
- Індивідуальний реабілітаційний план в післягострому періоді №6857-6544-5866-2805 від 16.02.2026 на 2 аркушах;
- Консультаційний висновок спеціаліста № 897336 на 1 аркуші;
- Мультидетерторна КТ кісток тазу /кульшових суглобів на 1 аркуші;
- Ренгенограмма № 11954 на 1 аркуші;
- Ренгенограмма № 11953 на 1 аркуші;
- Консультаційний висновок спеціаліста щодо ОСОБА_13 на 1аркуші;
- Флеш-носій з біркою ОСОБА_14 ;
- Копія паспорту громадянина України ОСОБА_14 на 3 аркушах;
- Копія ІПН ОСОБА_14 на 1 аркуші;
- Копія витягу ?з резерв + ОСОБА_14 на 1 аркуші;
- Виписка із медичної карти амбулаторного хворого №4069 на 1 аркуші;
- Виписка № 5652 із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення на 1 аркуші;
- МРТ попереково-крижового відділу хребта на 1 аркуші;
- Протокол обстеження клініки доктор Алекс на 5 аркушах;
- Виписка із медичної карти амбулаторного хворого № 132616680 на 1 аркуші;
- Протокол рентгенологічного дослідження на 1 аркуші;
- Консультативний висновок спеціаліста на 1 аркуші;
- Консультативний висновок спеціаліста на 1 аркуші;
- Протокол рентгенологічного дослідження на 1 аркуші;
- Консультаційний висновок спеціаліста № 888586 на 1 аркуші;
- флеш-носій з написом Левицька;
- Копія паспорту громадянина України ОСОБА_15 на 4 аркушах; 
- Копія ІПН ОСОБА_15 на 1 аркуші;
- Виписка №234 з медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення на 1 аркуші;
- Виписка №6184 з медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення на 1 аркуші;
- Протокол МРТ-дослідження попереково-грижевого відділу хребта на 1 аркуші;
- Обстеження медичного центру ЕВВІРА ОСОБА_15 від 12.05.2026 року на 12 аркушах;
- Консультаційний висновок спеціаліста на 1 аркуші;
- Огляд уролога від 08.08.2025 на 1 аркуші;
- Консультаційний висновок спеціаліста № 882195 на 1 аркуші;
- Консультаційний висновок спеціаліста на 1 аркуші;
- Протокол рентгенологічного дослідження ОСОБА_15 на 1 аркуші;
- Консультаційний висновок спеціаліста на 1 аркуші;
- Довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією щодо ОСОБА_16 на 1 аркуші;
- Індивідуальна програма реабілітації особи з інвалідністю№1517 на 2 аркушах;
- Копія паспорту громадянина України ОСОБА_16 на 1аркуші;
- Копія паспорту громадянина України ОСОБА_16 та ІПН на 1 аркуші;?
- Виписка із медичної карти амбулаторного хворого № 3592 на 1 аркуші;
- Виписка із медичної карти амбулаторного хворого № 3029 на 1 аркуші;
- Виписка із медичної карти амбулаторного хворого № 3411 на 1 аркуші;
- МРТ шийного та поперекового грижевого відділів на 1 аркуші;
- Електронейроміографія на 2 аркушах;
- Консультаційний висновок спеціаліста на 1 аркуші;
- Протокол рентгенологічного дослідження на 1 аркуші;
- Консультаційний висновок спеціаліста на 1 аркуші;
- Консультаційний висновок спеціаліста № 893678 на 1 аркуші;
- Консультаційний висновок спеціаліста на 1 аркуші;
- флеш-носій в Зіп-пакеті з надписом № 192 Добрянская – залишити в матеріалах справи.
Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, та обмежень, визначених у ч. 2 ст. 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Салтівський районний суд міста Харкова до Харківського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя   ОСОБА_1