ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/2800/26
09 липня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідач), у якому просить:
визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Тернопільській області щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду догляду (за особою з інвалідністю) з 22.11.2010 по 31.12.2012;
зобов`язати відповідача внести зміни до Реєстру застрахованих осіб та зарахувати позивачу період страхового стажу з 22.11.2010 по 31.12.2012.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 з 22.11.2010 по 31.12.2012 здійснювала фактичний догляд за ОСОБА_2 (особа з інвалідністю, яка потребувала стороннього догляду) та отримувала передбачену законом допомогу/компенсацію через органи соціального захисту. Проте вказаний страховий стаж відсутній в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У відповідь на звернення позивача ГУ ПФУ в Тернопільській області відмовило у зарахуванні періоду з 22.11.2010 по 31.12.2012 до її страхового стажу, посилаючись на відсутність даних у Реєстрі застрахованих осіб та неможливість проведення перевірок під час воєнного стану.
Позивач не погоджується з відмовою відповідача та вказує, що надала довідки органів соціального захисту про нарахування і виплату їй допомоги як одержувачу компенсації фізичним особам, в тому числі за спірний період. При цьому обов`язок щодо сплати внесків та подання звітності лежить на органах соціального захисту. Невиконання державним органом своїх обов`язків не може мати негативних наслідків для громадянина та позбавляти його права на соціальний захист.
У зв`язку з вищенаведеним просить позов задовольнити повністю. 
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 06.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
27.05.2026 до суду надійшли пояснення, у яких ГУ ПФУ в Тернопільській області позов не визнає та зазначає, що законодавством визначено алгоритм дій органу Пенсійного фонду України у випадку, зокрема, виявлення недостовірних відомостей про застрахованих осіб в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. 
Надані у зверненні довідки звірено з відомостями наявними в Реєстрі застрахованих осіб та виявлено відсутність даних стосовно позивача за період з 22.11.2010 по 31.12.2012. Управлінню соціальної політики Тернопільської міської ради надіслано ГУ ПФУ в Тернопільській області лист від 16.03.2026 з повідомленням про виявлені розбіжності зазначені у довідці від 27.09.2024 № 3401 та поданими відомостями до Реєстру застрахованих осіб по особі ОСОБА_1 , яка одержувала компенсацію за надання соціальних послуг за особою з інвалідністю. 
При цьому до відповідача жодних заяв щодо проведення позапланових контрольних заходів чи запитів (службових записок) на проведення перевірок по застрахованій особі ОСОБА_1 не надходило.
Просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
У відповіді на пояснення відповідача позивач наводить свої спростування, аналогічні тим, що у позовній заяві.
Ухвалою суду від 08.06.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника ГУ ПФУ в Тернопільській області про залучення Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради другим відповідачем.

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 перебувала на обліку в Тернопільському міському центрі нарахування і виплат допомог як одержувач компенсацій фізичним особам, які надавали соціальні послуги за особою з інвалідністю 2 групи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у період з 22.11.2010 по 25.10.2011 та з 16.02.2012 по 15.02.2013, з 22.02.2013 по 20.02.2014, про що свідчить відповідь Управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 29.04.2026 (а.с.4 зворот) та довідка Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради від 27.09.2024 № 3401 (а.с.10). 
Цим же Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради на звернення позивача надано довідки про дохід за період з 22.11.2010 по 31.12.2012, який виплачений у формі компенсації фізичним особам, які надавали соціальні послуги за особою з інвалідністю 2 групи, особою похилого віку.
Так, за змістом довідки Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради від 29.04.2026 № 223 ОСОБА_1 виплачувалася вказана компенсація за період з листопада 2010 року по жовтень 2011 року, усього в сумі 1053,97 грн, а відповідно до довідки від 29.04.2026 № 224 така компенсація виплачувалася за період з лютого 2012 року по грудень 2012 року, усього в сумі 1154,90 грн (а.с.5, 5 зворот). 
Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Тернопільським міським центром нарахування і виплат допомог у спірний період з 22.11.2010 по 31.12.2012 не відображено виплату компенсації та відрахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.49-53).
У відповідь на звернення позивача ГУ ПФУ в Тернопільській області листом від 10.04.2026 повідомило, що надані у зверненні довідки звірено з відомостями наявними в Реєстрі застрахованих осіб та виявлено відсутність даних стосовно позивача за період з 22.11.2010 по 31.12.2012. 
Управлінню соціальної політики Тернопільської міської ради надіслано ГУ ПФУ в Тернопільській області лист від 16.03.2026 № 1900-0705-6/12747 з повідомленням про виявлені розбіжності зазначені у довідці від 27.09.2024 № 3401 та поданими відомостями до Реєстру застрахованих осіб по особі ОСОБА_1 , яка одержувала компенсацію за надання соціальних послуг за особою з інвалідністю.
Ще повідомлено, що позапланові заходи державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування проводяться виключно з підстав зазначених в статті 6 Закону України від 05.04.2007 № 877-V “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” з урахуванням обмежень, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 “Про припинення заходів державного нагляду (контролю) в умовах воєнного стану” (із змінами). 
Відповідно до статті 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. 
Підставою для проведення перевірок з питань обґрунтованості видачі документів для оформлення пенсій/перерахунків та достовірністю поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію є автоматичні запити через підсистему “Звернення” ІКІС ПФУ, службові записки відповідальних структурних підрозділів Головного управління або листи на проведення перевірки від інших регіональних управлінь Пенсійного фонду України.
Станом на 10.04.2026 до ГУ ПФУ в Тернопільській області, жодних заяв щодо проведення позапланових контрольних заходів чи запитів (службових записок) на проведення перевірок по застрахованій особі ОСОБА_1 не надходило (а.с.40-42).
Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо зарахування до страхового стажу періоду з 22.11.2010 по 31.12.2012, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058-IV), який набрав чинності з 01.01.2004, передбачає перехід від системи пенсійного забезпечення до страхової пенсійної системи і встановлення прямої залежності розмірів пенсій від страхового стажу й заробітку, з якого були фактично обчислені та сплачені страхові внески до Пенсійного фонду.
Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;
страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Статтею 11 Закону №1058-IV визначено осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.
Так, відповідно до пункту 9 статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягає один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, один із прийомних батьків, батьків-вихователів, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю I групи або за особою, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства
У спірний період вказана норма була викладена в іншій редакції у пункті 14 статті 11 Закону №1058-IV, відповідно до якого загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягає один з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також непрацюючі працездатні особи, які здійснюють догляд за інвалідом І групи або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребу постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, якщо такі непрацюючі працездатні особи отримують допомогу або компенсацію відповідно до законодавства.
Відповідно до пункту 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 №558 (далі – Порядок №558), який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, особам з інвалідністю, дітям з інвалідністю, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата.
Компенсація призначається і виплачується органом праці та соціального захисту населення за місцем проживання особи, якій надаються соціальні послуги (пункт 5 Порядку №558 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
При цьому, як передбачено пунктом 2 статті 14 Закону №1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), страхувальниками відповідно до цього Закону є: підприємства, установи, організації, військові частини та органи, які виплачують заробітну плату (винагороду), грошове забезпечення, допомогу, - для осіб, зазначених у пунктах 7-9, 12-14, 17 і 18 статті 11 цього Закону.
За осіб, зазначених у пунктах 8, 11-14, 16 статті 11 цього Закону, страхові внески сплачуються в порядку і строки, визначені Кабінетом Міністрів України, за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів цільових фондів, з яких цим особам сплачуються відповідно грошове забезпечення, страхові виплати, допомога і компенсації (частина шоста статті 20 Закону №1058-IV у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
На виконання частини шостої статті 20 Закону №1058-IV постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2004 №1092 затверджено Порядок нарахування та сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за деякі категорії застрахованих осіб” (далі - Порядок №1092), який, зокрема, визначає механізм сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України за одного з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікуна, піклувальника, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також за непрацюючих працездатних осіб, що здійснюють догляд за інвалідом I групи.
За змістом пунктів 3, 8 Порядку №1092 обчислення і сплата страхових внесків за вказаних осіб провадиться страхувальниками районними (міськими) управліннями праці та соціального захисту населення за рахунок коштів, з яких виплачується грошове забезпечення, допомога або компенсація.
Відповідно до пункту 7 Порядку №1092 у первісній редакції страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування відповідних сум з їх банківських рахунків на рахунки управлінь Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах за місцезнаходженням цих страхувальників.
В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2008 №72 виключено пункт 8 та внесено зміни до пункту 7 Порядку №1092, відповідно до нової редакції якого сплата страхових внесків до Пенсійного фонду України здійснюється за осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 1 цього Порядку, - в межах та за рахунок загального обсягу видатків, передбачених в Державному бюджеті України на відповідний рік для Пенсійного фонду України.
У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 №178 затверджено Порядок нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб (далі - Порядок №178), пунктом 6 якого закріплено аналогічну правову норму щодо сплати страхових внесків, зокрема, за одного з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікуна, піклувальника, які фактично здійснюють догляд за дитиною-інвалідом, а також за непрацюючих працездатних осіб, що здійснюють догляд за інвалідом I групи.
Пунктом 8 Порядку №178 встановлено, що щороку, під час формування бюджетних запитів, передбачаються кошти для сплати єдиного внеску за осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 1 цього Порядку, - Пенсійним фондом України. 
Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових норм дає підстави для висновку про те, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. 
При цьому особа, яка здійснює догляд за особою з інвалідністю І групи або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребу постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню за умови отримання нею компенсаційних виплат, з яких здійснюється відрахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що в свою чергу зумовлює виникнення у такої особи страхового стажу.
Також умовою для зарахування страхового стажу у цьому випадку є те, що людина, яка здійснювала догляд: є працездатною (не досягла пенсійного віку та не є особою з інвалідністю); не працювала в такий період.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебувала на обліку в Тернопільському міському центрі нарахування і виплат допомог як одержувач компенсацій фізичним особам, які надавали соціальні послуги за особою з інвалідністю 2 групи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у період з 22.11.2010 по 25.10.2011 та з 16.02.2012 по 15.02.2013, з 22.02.2013 по 20.02.2014, про що свідчить відповідь Управління соціальної політики Тернопільської міської ради від 29.04.2026 (а.с.4 зворот) та довідки Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради від 29.04.2026 №223 та №224 про виплачену компенсацію ОСОБА_1 за період з листопада 2010 року по жовтень 2011 року та з лютого 2012 року по грудень 2012 року (а.с.5, 5 зворот). 
Натомість, у довідці Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради від 27.09.2024 № 3401 вказаний загальний період догляду ОСОБА_1 за особою з інвалідністю 2 групи ОСОБА_2 з 22.11.2010 по 20.02.2014 без уточнення перерв (а.с.10).
Спірним є період з 22.11.2010 по 31.12.2012. Водночас з огляду на те, що компенсація фактично позивачці призначалася і виплачувалася у період з 22.11.2010 по 25.10.2011 та з 16.02.2012 по 15.02.2013, то період з 26.10.2011 по 15.02.2012 заявлений для зарахування страхового стажу безпідставно і в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.
Страхові внески у період з 22.11.2010 по 25.10.2011 та з 16.02.2012 по 31.12.2012 відповідно до вищевказаного механізму мали сплачуватись відповідним органом за рахунок коштів, з яких виплачується компенсація, а у подальшому - в межах та за рахунок загального обсягу видатків, передбачених в Державному бюджеті України на відповідний рік для Пенсійного фонду України.
За змістом частини шостої статті 21 Закону №1058-IV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відомості про осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-10, 12-15, 18 статті 11 цього Закону, подаються до територіального органу Пенсійного фонду страхувальниками-роботодавцями, відповідними підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують цим особам заробітну плату, грошове забезпечення (заробіток), допомогу.
Проте згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Тернопільським міським центром нарахування і виплат допомог не відображено нарахування та виплату компенсації і відрахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у періоди з 22.11.2010 по 25.10.2011, з 16.02.2012 по 31.12.2012.
Нарахування та виплату компенсації з позначкою про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у Реєстрі застрахованих осіб містяться лише за періоди з січня 2013 року по лютий 2014 року, які проводило Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (а.с.54).
Суд зауважує, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання страхувальником свого обов`язку щодо подання індивідуальних відомостей про застраховану особу до територіального органу Пенсійного фонду.
Така обставина не може бути підставою для не зарахування частини спірного періоду з 22.11.2010 по 25.10.2011 та з 16.02.2012 по 31.12.2012 до страхового стажу.
В свою чергу, згідно з частиною шостою статті 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі – Закон №2464-VI) зміни та уточнення вносяться до відомостей реєстру застрахованих осіб у порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Постановою правління Пенсійного фонду України №10-1 від 18.06.2014 затверджено Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, яке визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.
Відповідно до пункту 4 розділу І Положення №10-1, Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Положення №10-1 у Реєстрі застрахованих осіб накопичується, зберігається, автоматично обробляється інформація про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інформація, необхідна для обчислення і призначення страхових виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування із: звітності та повідомлень про прийняття працівника на роботу; системи персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; електронних пенсійних справ; системи обліку сплати страхових внесків; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; відомостей, що подаються застрахованими особами у випадках, передбачених законами та цим Положенням; реєстру страхувальників Державного реєстру; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; звернень громадян до органів Пенсійного фонду України; інших джерел, передбачених законодавством.
Відповідно до пункту 3 розділу IV Положення №10-1 відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Відповідно до пункту 4 розділу IV Положення №10-1 у разі припинення страхувальника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться на підставі відомостей, поданих правонаступником.
У разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.
Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.
Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 08.07.2013 внесено запис №16461110005005662 про державну реєстрацію припинення юридичної особи Тернопільського міського центру з нарахування та виплати допомог, що унеможливлює подання страхувальником змін до індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 до органу Пенсійного фонду.
Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.
За приписами пунктів 2, 3 частини першої статті 14-1 Закону № 2464-VI Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру. При цьому, на переконання суду, встановлення недостовірності (неповноти) відомостей у реєстрі застрахованих осіб через допущені помилки (описки) не позбавляє органи пенсійного фонду при наявності достатніх та достовірних підтверджуючих документів враховувати інші (дійсні, фактичні) відомості про застрахованих осіб.
Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що позивач отримувала компенсацію як особа, що здійснювала догляд за особою з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) за періоди з 22.11.2010 по 25.10.2011, з 16.02.2012 по 31.12.2012, що вказує на наявність підстав для зарахування їх до страхового стажу позивача з урахуванням вже зарахованих періодів.
Отже, наявні підстави для визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Тернопільській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів з 22.11.2010 по 25.10.2011, з 16.02.2012 по 31.12.2012 та зобов`язання відповідача внести зміни до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та зарахувати ці періоди з урахуванням вже зарахованих періодів до страхового стажу позивача.
Перевіряючи дотримання критеріїв, яким має відповідати рішення, дії суб`єкта владних повноважень, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суд вважає, що такі не дотримані, ГУ ПФУ в Тернопільській області діяло не на підставі та не у спосіб, що визначені законами України, необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для вчинення дій.
Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Оскільки позов підлягає задоволенню частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 665,60 грн, сплачений відповідно до квитанції від 28.04.2026 (а.с.15).
Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, 3, місто Тернопіль, 46001, код ЄДРПОУ 14035769) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періодів з 22.11.2010 по 25.10.2011, з 16.02.2012 по 31.12.2012.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області внести зміни до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та зарахувати періоди з 22.11.2010 по 25.10.2011, з 16.02.2012 по 31.12.2012 до страхового стажу ОСОБА_1 з урахуванням вже зарахованих періодів. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн 60 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складено та підписано 09 липня 2026 року.

Суддя Чепенюк О.В.