Справа № 127/15031/26
Провадження № 2/127/4336/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Романюк Л.Ф.,
при секретарі Курутіній О.В.,
за участі представника позивача Корнійчука С.А.,
представника відповідача Чуя В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Міського комунального підприємства "Управляюча Компанія "Житло - Гарант", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Вінницької міської ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: МКП «УК «Житло – Гарант», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 був членом ЖБК за №74 м. Вінниця. Повністю сплатив пайову участь за будівництво квартири під АДРЕСА_1 . В подальшому ЖБК №74 було ліквідовано. Управлінням багатоквартирним будинком здійснює МКП «УК «Житло-Гарант». На запит МКП «УК «Житло-Гарант» надало відповідь, та копії документів. Рішенням №84001858 від 27 березня 2026 позивачу було відмовлено в реєстрації речових прав на квартиру по АДРЕСА_1 . У зв`язку із зазначеним позивач звернувся до суду з цим позовом.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.
Представник Вінницької міської ради – Чуй В.П. позов не визнавав, просив відмовити у задоволенні даного позову, у зв`язку із тим, що матеріалами справи не підтверджується повна сплата пайового внеску.
Представник третьої особи МКП «УК «Житло – Гарант», подав до суду заяву відповідно до якої просив розгляд справи проводити у відсутність, щодо вирішення справи покладається на розсуд суду.
Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали до суду заяву відповідно до якї просили розгляд справи проводити у їх відсутність, не заперечували щодо задоволення позову в справі та просили суд позов задовольнити.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
За приписами ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Положеннями ч.ч.1, 2 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Приписами ч.1 ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Положеннями ст.16 ЦК України, закріплено право особи на судовий захист свого особистого майнового права, у спосіб: визнання права власності.
Судом встановлено, що відповідно до розрахункової книжки по оплаті за квартиру, комунальні та інші послуги на 1886-1987 роки, оформленої щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , власником (квартиронаймачем) зазначено ОСОБА_1 , крім того зазначено що 30% -2870,00 (а.с.6).
Відповідно до довідки Об`єднаного житлово-будівельного кооперативу (ЖБК № 74), ОСОБА_1 є пайовиком кооперативу, а сума пайового внеску становила 2 870 – 07 (зворот а.с.6).
Відповідно до довідки ЖБК № 74 визначено характеристики квартири, а саме житлову площу 29,2 м2 та загальну площу 49,99 м2 (а.с.7).
Згідно копії довідки вих.118 від 07.05.2016 року, яка видана МКП «Житлово-експлуатаційна контора №12 члену кооперативу № 74 Косецькому В.А., про те, що він повністю вніс пай в сумі 9213,37 за 2-х кімнатну кооперативну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.29).
По теперішній час позивач зареєстрований та проживає у вищевказаній квартирі (а.с. 54). 
Обслуговування будинку за адресою АДРЕСА_2 на час розгляду справи здійснює МКП «УК «Житло-Гарант».
МКП «УК «Житло-Гарант»» перейменоване з міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №12» відповідно до Статуту МКП «УК «Житло-Гарант»» затвердженого рішенням Вінницької міської ради від 25.02.2022 № 907.
11.02.2026 року державним реєстратором Геновською Н.І. прийняте рішення про залишення заяви № 83251609 на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з неподанням довідки про членство особи в житлово-будівельному кооперативі № 74 та внесення таким членом у кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі (а.с 30).
27.03.2026 року державним реєстратором Геновською Н.І. прийняте рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 84001858 на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надав документи, які підтверджували факт набуття права власності на квартиру (а.с 31).
На замовлення ОСОБА_1 КП «ВМБТІ» 04.10.2024 року виготовлено технічний паспорт на вищевказану квартиру (а.с.25-26).
Відповідно до звіту про оцінку квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , виданого ТОВ «ВІТ-ОКС» вартість квартири, загальною площею 52,5 кв.м, житловою площею 29,1 кв.м, допоміжною (підсобка) 20,4 кв.м, літніх, неопалювальних приміщень 3,0 кв. м, станом на 06.04.2026 року складає: 604540,00 грн (а.с.11-28).
Відповідно до відповіді МКП «УК «Житло-Гарант» наданої на запит представника позивача, зазначалось, що у розпорядженні МКП «відсутні первинні документи, які б підтверджували факт внесення пайового внеску ОСОБА_1 , за квартиру АДРЕСА_1 . Водночас, повідомили, що така довідка вже була видана 07.05.2016 року гр. ОСОБА_1 вих.№ 118 про виплату паю згідно його заяви, інших документів або інформації у розпорядженні підприємства не має (а.с.5). 
З відповіді КП «ВМБТІ» від 09.02.2026 року № 837 встановлено, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №1813 будинок АДРЕСА_2 станом на 29.12.2012p. зареєстровано за житлово- будівельним кооперативом №74 на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради №312 від 30.06.1986 р. Крім цього повідомляли, що реєстрація права приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 в житловому будинку станом на 29.12.2012р. не проводилась. Також зазначено, що станом на 15.06.1986р. (дата технічної інвентаризації) загальна площа вищезазначеної квартири становить 49,4 м2, в тому числі житлова площа 29,0 м2 (а.с.10).
Таким чином, сукупність зазначених доказів підтверджує, що Позивач був членом житлово-будівельного кооперативу № 74, пайовиком квартири АДРЕСА_1 , повністю сплатив пайовий внесок, та проживає та користується зазначеним житлом.
З огляду на наведене, зазначені документи в сукупності підтверджують факт належності квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 на праві власності та є достатніми доказами для встановлення такого факту судом.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із частинами першою, другою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
За змістом статті 41 Конституції України та статей 316, 317, 319, 321 ЦК України право приватної власності є непорушним, а власникові належать права володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні інакше як у випадках та порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та інших юридичних фактів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Зазначена норма узгоджується з правовим регулюванням, яке діяло до набрання чинності Цивільним кодексом України, відповідно до якого повна сплата пайового внеску була юридичним фактом, з яким закон пов`язував виникнення права приватної власності на кооперативну квартиру. Отже, саме факт повної сплати пайового внеску є визначальним для виникнення права власності, тоді як оформлення такого права та його державна реєстрація є наслідком уже набутого права, а не підставою його виникнення.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені в постановах від 18 вересня 1987 р. № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» та від 22 грудня 1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», у випадку сплати паю в житлово-будівельному кооперативі членом такого кооперативу, квартира після повної сплати пайового внеску є його майном.
Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Згідно з положеннями статті 384 Цивільного кодексу України, член житлово-будівельного (житлового) кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок, стає власником квартири.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до правової позиції, викладеної у пункті 6 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», повна сплата пайового внеску є самостійною підставою набуття права власності на кооперативне житло. Отже, виникнення права власності на таку квартиру на час її набуття не ставилося у залежність від проведення державної реєстрації права власності.
Як встановлено судом, рішенням державного реєстратора позивачу відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності. Суд зазначає, що така відмова зумовлена виключно відсутністю формального документа, однак не спростовує наявності у позивача матеріально-правових підстав для набуття права власності. 
Предметом перевірки державного реєстратора є відповідність поданих документів вимогам законодавства про державну реєстрацію. Відмова у проведенні державної реєстрації не є рішенням щодо існування чи відсутності права власності, а лише свідчить про неподання документів, визначених законодавством.
Відсутність державної реєстрації права власності сама по собі не свідчить про відсутність у позивача права власності на квартиру, оскільки право власності на кооперативну квартиру виникло у момент повної сплати пайового внеску відповідно до законодавства, чинного на час набуття такого права, а державна реєстрація є офіційним визнанням і підтвердженням вже набутого права, а не підставою його виникнення.
Згідно зі статтями 328, 321 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та є непорушним. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який посвідчує право власності.
Крім того, із відповіді МКП «УК «Житло-Гарант» убачається, що підприємство підтвердило факт видачі зазначеної довідки позивачу. При цьому відсутність у розпорядженні підприємства первинної документації ЖБК пояснюється об`єктивною відсутністю таких документів, а не встановленням факту несплати позивачем пайового внеску. Таким чином, сама по собі відсутність первинних документів не спростовує відомостей, викладених у довідці про повну виплату паю. 
Також суд враховує відповідь КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», відповідно до якої станом на дату проведення технічної інвентаризації будинок був зареєстрований за ЖБК № 74. Зазначені відомості узгоджуються з довідкою про виплату паю та підтверджують належність спірної квартири до житлового фонду відповідного кооперативу. Відповідач не подав жодного доказу її недостовірності.
Надані позивачем технічний паспорт на квартиру та звіт про оцінку нерухомого майна підтверджують існування індивідуально визначеного об`єкта нерухомості, щодо якого заявлено позов, однак самі по собі не є правовстановлюючими документами. Разом з тим вони підтверджують індивідуалізацію об`єкта спору та узгоджуються з іншими доказами у справі.
З аналізу зазначених рішень убачається, що державний реєстратор не встановлював відсутності у позивача права власності на спірну квартиру та не досліджував питання набуття такого права по суті. Підставою прийняття оскаржуваних рішень стало неподання документів, які відповідно до законодавства про державну реєстрацію необхідні для проведення реєстраційної дії.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Отже, державна реєстрація не є самостійною підставою виникнення права власності у випадках, коли таке право виникло безпосередньо із закону внаслідок настання відповідного юридичного факту. Такий правовий підхід є сталим у практиці Верховного Суду, який виходить із того, що суд при вирішенні спору повинен встановити наявність чи відсутність правових підстав набуття права власності, тоді як державна реєстрація має похідний характер і лише посвідчує вже набуте право.
Таким чином, відсутність державної реєстрації права власності не свідчить про відсутність самого права, якщо судом встановлено наявність передбачених законом підстав для його виникнення.
У даній справі судом встановлено, що позивач набув право власності на спірну квартиру у зв`язку з повною сплатою пайового внеску. Водночас реалізація цього права стала неможливою у позасудовому порядку через відсутність документів, необхідних для державної реєстрації, отримання яких є об`єктивно неможливим.
За змістом статті 392 ЦК України власник майна вправі звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою або у разі втрати документа, що посвідчує його право.
У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд не погоджується із доводами відповідача про відсутність доказів сплати пайового внеску за спірну квартиру, оскільки не подано жодного доказу, який би спростовував відомості, викладені у довідці про повну сплату пайового внеску, не довів її недійсності, не заявив клопотання про проведення експертизи чи витребування інших документів. Саме лише посилання на відсутність первинної документації не спростовує належності та допустимості поданої довідки.
Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Керуючись ст. ст. 81, 83, 89, 264-268 ЦПК України, ст.ст. 321, 392, ЦК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на квартиру, яка розташована у АДРЕСА_1 .
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення виготовлено 20.07.2026 року.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;
Відповідач: Вінницької міської ради, ЄДРПОУ 25512617, вул. Соборна, буд. 59, м. Вінниця, Вінницька область; 
Треті особи: 
Міське комунальне підприємство "Управляюча Компанія "Житло - Гарант", ЄДРПОУ 20084619, вул. М. Ващука, буд. 16, м. Вінниця, Вінницька область; 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Суддя: