Дата документу 07.07.2026 Справа № 2-4080/11

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 2-4080/11
Провадження №22-ц/807/904/26
Головуючий в 1-й інстанції – Баруліна Т.Є.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С.В.,	
суддів:	Кочеткової І.В., Полякова О.З.	
секретар	Остащенко О.В.,	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2026 року, постановлену у м. Запоріжжі у справі за заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно в погашення заборгованості по кредиту,- 

В С Т А Н О В И В:

З жовтня 2011 року у проваджені Ленінського районного суду перебувала цивільна справа № 2-4080/2011 року за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно в погашення заборгованості по кредиту. 30.04.2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, вказуючи що 14.12.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі № 2-4080/2011 року винесено заочне рішення за яким позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за рахунок заборгованості у розмірі 127691, 80 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати у розмірі 1276,92 грн та витрати на оплату за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120,00 грн. Рішення набрало чинності 27 грудня 2011 року. Звертаючись з заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначає причину його пропуску як значне скорочення строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання відповідно до ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» №606 від 21.04.1999р. 23.05.2013 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звертається до суду з уточнюючою заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу, у якій зазначає, що строк пропущено у зв`язку з тим, що в період з жовтня по грудень 2012 року велись переговори щодо врегулювання спору мирним шляхом між стягувачем та боржником.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2026 року, заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчих документів по справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно в погашення заборгованості по кредиту - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та прийняти рішення про задоволення вимог заяви у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання був пропущений з об`єктивних причин, а саме у зв`язку із поверненням таких листів до суду з метою виправлення в них описки.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 14 грудня 2011 року, позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» було задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки – двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради 17.01.2001р., зареєстрованому в реєстрі прав власності на нерухоме майно за №12603132, номер запису 36833 в книзі 247, шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (р/р № НОМЕР_2 в Запорізькій обласній дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 313827, ЄДРПОУ 2379014) за кредитним договором №014/17-03/856-09 від 31.10.2005р. в загальному розмірі 16016,13 доларів США (гривневий еквівалент 127691,80 грн.), з яких: 14489,40 доларів США (гривневий еквівалент 115519,64 грн.) – заборгованість по тілу кредиту, 1225,93 доларів США (гривневий еквівалент 9773,97 грн.) – несплачені відсотки за користування кредитом, 43,93 долари США (гривневий еквівалент – 350,24 грн.) – пеня за несвоєчасну сплату планового платежу по кредиту, 256,87 доларів США (гривневий еквівалент – 2047,95 грн.) – пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту.

17 грудня 2012 року від Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшла заява про видачу виконавчого листа у справі. Згідно підпису представника позивача, 30 січня 2013 року, представник позивача виконавчий лист отримав.

30 квітня 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу, яка обґрунтована тим, що 17 квітня 2012 року було видано виконавчі листи. Визначений строк пред`явлення до виконання до 27 грудня 2012 року. У період з моменту ухвалення судового рішення та видачі виконавчих листів було значно скорочено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання.

23.05.2013 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звертається до суду з уточнюючою заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу, у якій зазначає, що строк пропущено у зв`язку з тим, що в період з жовтня по грудень 2012 року велись переговори щодо врегулювання спору мирним шляхом між стягувачем та боржником.

Відмовляючи у задоволенні вимог заяви суд першої інстанції виходив з того, що представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся із заявою про видачу виконавчих листів тільки через одинадцять місяців після того, як судове рішення набрало чинності. Отже, заявник не виявив належної зацікавленості у реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду. При цьому, звертаючись до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчих листі до виконання ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не довів поважності причин на підставі належних та допустимих доказів. Таким чином, відсутні поважні причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, у зв`язку з чим пропущений строк не підлягає поновленню.

З вказаними висновками суду першої інстанції, колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів справи ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 лютого 2025 року, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні, задоволено. Замінено стягувача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ТОВ «Цикл Фінанс» у виконавчих листах у справі №2-4080/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно в погашення заборгованості по кредиту.

Відповідно п.9 ч.2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.1,2 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У ч.1,3 ст.431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

14.12.2011 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі № 2-4080/2011 року винесено заочне рішення за яким позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за рахунок заборгованості у розмірі 127691, 80 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати у розмірі 1276,92 грн та витрати на оплату за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120,00 грн. Рішення набрало чинності 27 грудня 2011 року.

17 грудня 2012 року від Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надійшла заява про видачу виконавчого листа у справі. Згідно підпису представника позивача, 30 січня 2013 року, представник позивача виконавчий лист отримав. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - 27 грудня 2012 року.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV) у редакції, чинній на час видання виконавчого листа, виконавчі документи, зокрема щодо виконання судових рішень, можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року, якщо інше не встановлене законом.

Відповідно ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

У пунктах 44-47 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 2-836/11 зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.6 ст.12 Закону №1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч.1 ст.433 ЦПК України; близький за змістом припис міститься у ч.1 ст.329 ГПК України). 

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

На час видачі виконавчих листів у цій справі, строк пред`явлення їх до виконання становив один рік. Факт того, що згодом законодавець збільшив цей строк до трьох років не може бути поважною причиною пропуску строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання. Так, дійсно матеріали справи містять заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль про видачу виконавчих листів від 23.12.2011, а також оригінали виконавчих листів у справі з датою видачі 17.04.2012, між тим ці обставини вказують на обізнаність Банку про наявність судового рішення, на необхідність отримання виконавчих документів, на строк пред`явлення їх до виконання і разом з тим суттєве зволікання з реалізацією своїх прав як стягувача у цій справі. Посилання заявника на наявність заяви Банку про виправлення описки у рішення суду не вказує на наявність перешкод в отримання виконавчих документів, оскільки процесуально вказане питання не вирішувалось, у зв`язку із відсутністю таких описок. 

Установивши, що заявник не надав доказів того, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні вимог заяви.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2026 року у цій справі залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 09 травня 2026 року.

Головуючий С. В. Кухар

Судді: І. В. Кочеткова

О.З. Поляков