РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/4023/26
провадження у справі № 2-а/0285/91/26
12 серпня 2026 року  м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді……………...................Літвин О. О.,
секретаря……………………...................Клечковської М. М.,
розглянувши адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження 
без повідомлення сторін
за позовом ОСОБА_1 , поданим в його інтересах адвокатом Куницьким Анатолієм Вікторовичем,
до Головного управління Національної поліції в Житомирській області,
третя особа: поліцейський Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, 
старший сержант поліції Давидов Олександр Олександрович
про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, – 
ВСТАНОВИВ:
У червні 2026 року адвокат Куницький А. В. звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову поліцейського Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Давидова О. О. серії ЕНА №7411367 від 20.06.2026 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
На обґрунтування позовних вимог зазначив про незаконність оскаржуваної постанови, пославшись на норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про Національну поліцію», а також окремі правові позиції Конституційного Суду України та судів.
Ухвалою від 07.07.2026 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. 
У відзиві на позовну заяву від 15.07.2026 представник відповідача заперечив проти задоволення позову, вимоги позивача вважає безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що доказом встановлення вини позивача у порушенні правил дорожнього руху являється винесена у встановленому порядку постанова по справі та відео-докази, які було додано до відзиву.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.
Предметом спору в даній справі є правомірність рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за КУпАП, обов`язковою умовою якої є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України).
Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст.9 КУпАП).
За ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог закону України «Про дорожній рух», Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі за текстом – ПДР), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. 
Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії №7411367 від 20.06.2026 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. 
Підставою прийняття вказаної постанови слугувало те, що ОСОБА_1 20.06.2026 о 19:11 год в м Звягель по вул. Шолом-Алейхема, керував транспортним засобом «Lifan 520», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не подав сигнал покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б. ПДР (порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом). Останній встановлює, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
За порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку встановлено відповідальність, передбачену ч.2 ст.122 КУпАП, та передбачено безальтернативне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, поліцією надано диск з відеозаписом події адміністративного правопорушення, аналізуючи який, на думку суду, безсумнівно є всі підстави вважати, що твердження позивача про те, що своїми діями він не порушував правила дорожнього руху, суперечать дійсним обставинам справи. На відео видно, що автомобіль під керуванням позивача під час руху перехрестям покажчики повороту не вмикав. Позивачу було вказано на вчинення ним порушення правил дорожнього руху. Особа, яка вчинила правопорушення, безпосередньо була встановлена на місці; особа, яка складала протокол, назвала свою посаду та прізвище, оголосила суть порушення і права.
Вказаний відеозапис дозволяє повно та об`єктивно встановити фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 , та він є належним доказом, здійсненим на підставі ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію». 
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про порушення поліцейським вимог закону при здійсненні відеозапису, що може бути підставою для його виключення з числа доказів у розумінні ст.251 КУпАП.
При цьому, суд зауважує, що відповідно до ПДР, починаючи рух, водій зобов`язаний проінформувати інших учасників дорожнього руху про початок виконання будь-якого маневру, незалежно від місця виконання маневру, плавності виконання маневру і віддаленості інших учасників дорожнього руху. Сигнали лівого повороту подаються перед початком руху від правого краю проїзної частини, перестроюванням на ліву смугу, поворотом ліворуч, розворотом, початком обгону, а також перед зупинкою біля лівого краю проїзної частини.
Сигнали правого повороту подаються перед початком руху від лівого краю проїзної частини, перестроюванням на праву смугу, поворотом праворуч, зупинкою біля правого краю проїзної частини, а також при завершенні виконання обгону.
Оскаржувана постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення, – і порушень цих принципів встановлено не було. Так, вона містить відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження.
Наведені у спірному рішенні суб`єкта владних повноважень відомості є цілком достатніми та вказують про обґрунтованість акта індивідуальної дії.
Встановлено, що поліцейським були використані і вичерпані усі необхідні засоби доказування для фіксування події правопорушення. 
Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.71 КАС України).
Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений ст.71 КАС України, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Проте позивачем не спростовано факту вчинення ним адміністративного правопорушення 20.06.2026. 
Суд зазначає, що позовна заява не містить конкретних доводів щодо незаконності оскаржуваної постанови та не містить посилань на конкретні обставини, які б свідчили про порушення відповідачем вимог закону під час її винесення. Наведене позивачем обґрунтування фактично зводиться до відтворення положень законодавства та окремих правових позицій судів без наведення їх взаємозв`язку з фактичними обставинами цієї справи. Саме по собі цитування норм права не може свідчити про протиправність оскаржуваного рішення та не звільняє позивача від обов`язку навести обставини, якими обґрунтовуються заявлені вимоги.
Переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду ставити під сумнів обставини, викладені в постанові, наведено не було, а тому порушень вимог закону поліцейським під час її складання не вбачається. 
В підсилення своєї правової позиці, суд звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Відтак, суд вважає, що дії поліцейського відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови не вбачає, а отже, в задоволенні позовних вимог слід відмовити. 
Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 286 КАС України, – 
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , поданого в його інтересах адвокатом Куницьким Анатолієм Вікторовичем, до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. 

Головуюча суддя О. О. Літвин