Справа № 697/1631/26 
Провадження № 2/697/1107/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
20 серпня 2026 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Колісник Л.О.,
за участю: секретаря судового засідання Румини М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі також ТОВ «Бізнес Позика», позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.10.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 562230-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п. 2 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 11 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування Кредитом. Комісія за видачу кредиту – 2200,00 грн., строк дії договору 24 тижні до 01.04.2026, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту – 27141,58 грн, загальні витрати за кредитом – 16141,58 грн.
Пунктом 4 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.
09.12.2025 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 562230-КС-001, згідно умов якої ОСОБА_1 додатково надано кредит в сумі 5000,00 грн.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту та Додатковою угодою до Договору виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (котрий позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).
Відповідач свої зобов`язання за кредитиним договором № 562230-КС-001 належним чином не виконав, здійснив часткову оплату за Договором на загальну суму 6731,75 грн.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 05.06.2026 утворилась заборгованість за № 562230-КС-001 про надання кредиту в розмірі 53113,61грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 15781,10 грн.; суми прострочених платежів по процентах 27963,61 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ – 8000,00 грн. та суми прострочених платежів за комісією – 1368,90 грн.
Позивач просив суд витребувати в у АТ "Державний ощадний банк України" письмовий доказ у вигляді відповідного рішення структурного підрозділу або посадової особи банку, чи у вигляді іншого письмового доказу, який би підтверджував або спростовував факт випуски банківської картки № НОМЕР_1 (та відкриття під неї відповідного банківського рахунку) на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); - письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_1 за період з 15.10.2025 року по 26.05.2026 року, стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 53113,61 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.06.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
20.07.2026 на адресу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від АТ «Ощадбанк» надійшли витребовувані документи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просив розглядати справу за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.10).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації та розміщенням оголошення на веб-сайті суду. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 15.10.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 562230-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Даний договір підписаний електронними підписами з одноразовим ідентифікатором UA-3174.
ТОВ «Бізнес Позика» 15.10.2025 направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 562230-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). 15.10.2025 ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 562230-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), на умовах визначених офертою.
Відповідно до п. 2.1 договору № 562230-КС-001 від 15.10.2025, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти в розмірі 11 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика».
Відповідно до п.2.3 договору, строк кредитування 24 тижні.
Згідно з п.2.4 договору, стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1% фіксована. 
Відповідно до п.2.5 договору, комісія за надання кредиту 2200,00 грн. Нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту.
Відповідно до п.2.8 договору, строк дії договору: до 01.04.2026.
Відповідно до п.2.9 договору, орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 27141,58 грн.
Відповідно до п.2.11 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка 6942,76 процентів.
Пунктом 4.2.2. договору встановлений графік платежів, які припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка. Усього 12 періодів з 29.10.2025 по 01.04.2026, розраховано суму процентів за користування кредитом, суму часткового платежу основної суми та суму комісії за надання кредиту у кожному періоді. 
Згідно договору, позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені Договором, до закінчення строку (терміну) дії Договору.
Відповідно до паспорта споживчого кредиту, тип кредиту: кредит; сума/ліміт кредиту: 11 000,00 грн.; строк кредитування: 169 днів (24 тижні); спосіб надання кредиту: безготівковим шляхом протягом 3 робочих днів; комісія за надання кредиту: 2200,00 грн.; загальні витрати за кредитом: 16141,58 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) – 27141,58 грн.; реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 6942,76 грн. Також паспорт кредиту містить графік платежів та відомості про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про надання кредиту.
09.12.2025 між ТОВ «Бізпозика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 562230-КС-001, згідно умов якої ОСОБА_1 додатково надано кредит в сумі 5000,00 грн. Після збільшення суми кредиту, загальний розмір отриманого та неповернутого кредиту складає 15781,1 грн. Строк кредитування продовжується на 55 днів з дати укладання Додаткової угоди, з урахуванням цього загальний строк кредитування за Договором становить 224 днів. Комісія за надання додаткової суми становить 1000,00 грн. Орієнтована реальна річна процентна ставка 6249, 47 процентів. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту за час з моменту укладення цієї додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування з урахування несплачених процентів та несплаченої комісії 38277,65 грн; загальні витрати за кредитом за час з моменту укладенні цієї Додаткової угоди до моменту закінчення строку кредитування з урахуванням несплачених процентів несплаченої комісії 22496,55 грн.; кількість днів користування Кредитом, що залишається після укладення цієї Додаткової угоди 169 календарних днів; денна процентна ставка 0,84 процентів.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором виконало та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 11 000,00 грн. та 5000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_3 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується анкетою клієнта.
З Візуальної форми послідовності дій клієнта ТОВ «Бізнес Позика» вбачається послідовність дій ОСОБА_1 в ІТС товариства на сайті www.my.bizpozyka.com 15.10.2025 щодо укладення Договору про надання кредиту № 562230-КС-001.
Відповідно до підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів ТОВ «ПрофітГід», в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер платіжної інструкції eb12ead8-a9ed-11f0-b910-000c29d57ed2_1; платник: ТОВ «Бізнес Позика»; номер транзакції 46055-00017-25714; дата/час здійснення переказу коштів 15.10.2025 20:40; сума переказу 11 000,00 грн.; номер платіжної картки отримувача НОМЕР_3 ; емітент платіжної картки отримувача OSCHAD BANK OSCHAD BANK; код авторизації 511790; код RRN 528820750871; призначення переказу: Перерах. коштiв Підгайний В. О. ІПН НОМЕР_2 зг. кред.дог. №562230-КС-001 від 15.10.2025. Та згідно додаткової угоди було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер платіжної інструкції 7577b1d2-d4e5-11f0-b910-000c29d57ed2_1; платник: ТОВ «Бізнес Позика»; номер транзакції 46527-42652-07814; дата/час здійснення переказу коштів 09.12.2025 11:57; сума переказу 5000.00 грн.; номер платіжної картки отримувача НОМЕР_3 ; емітент платіжної картки отримувача OSCHAD BANK; код авторизації 511940; код RRN 534311473296; призначення переказу: Перерах. коштiв Підгайний В. О. ІПН НОМЕР_2 зг. ДУ від 09.12.2025 до кред.дог. №562230-КС-001 від 15.10.2025.
На виконання ухвали суду про витребування доказів від 30.06.2026 АТ «Державний ощадний банк України» повідомив, що на гр. ОСОБА_1 відкрито банківський рахунок, який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_4 ) та з виписки за рахунком відповідача за період з 15.10.2025 до 26.05.2026 підтверджуються ті обставини, що відповідач користувався коштами кредитного ліміту та допустила заборгованість.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №562230-КС-001 від 15.10.2025 ОСОБА_1 має заборгованість станом на 10.06.2026 у сумі 53113,61 грн., з яких: 15781,1 грн. - заборгованість за кредитом; 27963,61 грн. - заборгованість по відсотках; 8000,00 грн заборгованість по % за ст. 625 ЦКУ та заборгованість по комісії – 1368,9 грн, що також підтверджується довідкою про стан заборгованості (а.с.12-14).
У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №562230-КС-001 від 15.10.2025 у ОСОБА_1 утворилась заборгованість в сумі 53113,61 грн., з яких: 15781,1 грн. - заборгованість за кредитом; 27963,61 грн. - заборгованість по відсотках; 8000,00 грн заборгованість по % за ст. 625 ЦКУ та заборгованість по комісії – 1368,9 грн. 
Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
З договору №562230-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 28.03.2025 вбачається, що його укладено в електронній формі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом враховано також висновок Верховного Суду, зроблений в постанові від 06.02.2019 у справі № 175/4753/15-ц, провадження № 61-8449св18, за яким згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За нормою ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Так, судом встановлено, що договір про надання кредиту та додаткову угоду до договору укладено між сторонами в електронній формі через веб-сайт ТОВ «Бізнес Позика» та вчинено наступні для цього дії: вхід в особистий кабінет, передача інформації обраних клієнтом умов, підписання паспорта споживчого кредиту та інформаційного повідомлення, запит на відправку шаблону акцепту, підписання договору клієнтом.
Оскільки без здійснення вказаних дій відповідачем кредитні договори не були б укладені сторонами, суд дійшов висновку, що цей правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, за яким з рахунку ТОВ «Бізнес Позика» перераховано кошти шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки ОСОБА_1 , зареєстрованої останньої у особистому кабінеті на сайті https://my.bizpozyka.com.
У свою чергу, доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, РНОКПП, реквізити банківської картки, на яку первісним кредитором здійснено перерахування позичених грошових коштів, номер телефону), були використані неправомірно для укладення кредитного договору від її імені, до суду не надано. Також слід звернути увагу на те, що відповідач до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій не зверталася, як і не оскаржувала правомірність укладеного договору.
Крім того, відповідач ОСОБА_1 жодних заперечень проти укладення кредитного договору та отримання ним кредитних коштів в розмірі 16 000,00 грн. не надав.
Відповідно до ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вже було встановлено судом, договір №562230-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 15.10.2025 підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; боржник на момент укладення договорів не заявляла додаткових вимог щодо їх умов та в подальшому договори виконувала.
Кредитні договори містить повну інформацію щодо умов кредитування, а саме щодо суми та періоду надання кредиту (пункт 2.1, 2.3) і розміру процентної ставки (пункт 2.4), порядку надання і погашення кредиту, відповідальності за порушення умов договору.
Враховуючи зміст кредитних договорів слід дійти висновку, що ОСОБА_1 з моменту підписання договору була обізнана щодо оплатності наданого кредиту, а також щодо свого обов`язку вносити плату за користування кредитом, розміру процентів, порядку їх сплати та відповідальності за прострочення погашення кредиту.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не надав до суду заперечень щодо укладення ним договору №562230-КС-001 про надання кредиту від 15.10.2025 з ТОВ «Бізнес Позика», не надав жодних доказів на підтвердження виконання ним зобов`язань за договором або на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості.
Нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до п. 2.4 договору. Протягом строку кредитування, плата за користування кредитом нараховувалась на залишок заборгованості по кредиту, розмір якої був більшим, ніж зазначено у графіку платежів, з огляду на неналежне виконання зобов`язань відповідачем.
Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі не спростування презумпції правомірності договору, зокрема в частині умов щодо нарахування відсотків, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Таким чином, вказані нарахування процентів за користування кредитом відповідають умовам укладеного між сторонами договору та зазначеним нормам права.
Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.
Передбачено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Однак у справі не встановлено, що ТОВ «Бізнес Позика» приховало від позичальника об`єктивну інформацію щодо сукупної вартості кредиту. Розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22).
Таким чином, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі № 496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Що стосується вимоги позивача про стягнення заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 8000,00 грн, суд вважає, що ця вимога не є правомірною. 
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжувався Указами Президента України та який діє на даний час.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, пунктом 2 частини 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України № 2120-IX передбачено, що цей Закон застосовується до відносин за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, що виникли у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.
У даній справі заборгованість по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України, яку позивач просить стягнути з відповідача є мірою відповідальності за невиконання боргових зобов`язань позичальником в розумінні ст. 549 ЦК України, а тому відповідач звільняється від їх сплати на період воєнного стану. 
З огляду на викладене, у задоволенні позову в частині заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 8000,00 грн необхідно відмовити.
Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги те, що судом достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за договором, що свідчить про неналежне виконання останнім умов укладеного договору, а також позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, а саме стягненню підлягає на користь позивача сума заборгованості за тілом кредиту, в межах заявленої у позовній заяві суми 15781,10 грн., 27963,61 грн. заборгованості за процентами та заборгованість за комісією в сумі 1368,90 грн в загальному розмірі 45113,61 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 2 662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 19025 від 19.06.2026 (а.с.1).
Оскільки вимоги позивача задоволено на 84,94 %, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2261,44 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 514, 526, 625, 629, 1054, 1055 ЦК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором № 562230-КС-001 про надання кредиту від 15.10.2025, що становить 45113,61 (сорок п`ять тисяч сто тринадцять гривень 61 копійка) грн., яка складається з: 15781,10 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 27963,61 грн. - сума прострочених платежів по процентах та 1368,90 грн. - сума платежів за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» понесені судові витрати в розмірі 2261,44 грн. (дві тисячі двісті шістдесят одна гривня 44 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», код ЄДРПОУ 41084239, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 411.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Л . О . Колісник