Справа № 347/588/15-ц
Провадження № 2/347/160/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Книщука Р.М.,
секретаря Лазорик А.М.,
представника позивача Бацей Т.В. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :
Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.03.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір CVVWAK37540711, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 49319,50грн. на термін до 01.03.2013р. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язань за договором CVVWAK37540711 було укладено договір поруки з поручителем ОСОБА_3 .
Відповідач порушив умови кредитного договору в зв`язку з чим його заборгованість станом на 26.12.2014р. становить 303665,23грн., яка складається з 55986,89грн.- заборгованість за кредитом, 31809,06грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом, 3711,61грн. –заборгованість по комісії за користування кредитом, 197459,33грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250грн. – штраф (фіксована частина), 14448,34грн. –штраф (процентна складова).
В добровільному порядку відповідачі не бажають погасити вказану суму заборгованості, а тому просить позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Представник відповідачки ОСОБА_3 , адвокат Калинюк Р.С.в судове засідання не з`явився. Згідно поданих пояснень позовні вимоги не визнав та пояснив, що кінцевою датою повернення грошових коштів за кредитним договором є 01.03.2013р., однак позивач звернувся до суду тільки у квітні 2015р. Також позивач не надав доказів того, що він письмово звертався до поручителя з вимогою погасити заборгованість за кредитом в шестимісячний строк після закінчення строку кредитних зобов`язань. 
Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст .ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно вимог ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
В свою чергу, положеннями ст.ст. 525-527 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами ст. 629 ЦК України.
Крім цього, статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається з матеріалів справи 04.03.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір CVVWAK37540711, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 49319,50грн. на термін до 01.03.2013р.
Відповідно до п.6.2.1. позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, зазначені в статті 17.1.3 Договору. Сплатити проценти за користування кредитом відповідно до вимог договору, в тому числі здійснити повну сплату процентів за користування кредитом не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту (п.6.2.2.). Погасити кредит в порядку, в сумах і в строки, що передбачені статтями 12.2.6 та 17.1.5 договору.
Згідно ст. ст. 598-599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. 
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
До матеріалів справи долучено договір поруки, згідно якого поручителем за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором CVVWAK37540711 від 04.03.2008р. є ОСОБА_3 .
Відповідно до п.2 вказаного договору, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.
Положеннями ст.553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
За змістом ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Судом встановлено, що відповідачами умови кредитного договору належно не виконувалися, внаслідок чого їх заборгованість станом на 26.12.2014р. становить 303665,23грн., яка складається з 55986,89грн.- заборгованість за кредитом, 31809,06грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом, 3711,61грн. –заборгованість по комісії за користування кредитом, 197459,33грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250грн. – штраф (фіксована частина), 14448,34грн. –штраф (процентна складова).
Згідно матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Косівського районного суду від 22.04.2015р. позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором CVVWAK37540711 від 04.03.2008р. в розмірі 303665,23грн. та оплачений судовий збір в сумі 3036,65грн. Відповідно до поданої банком заяви, 21.05.2015р. Косівським районним судом видані виконавчі листи, для пред`явлення до виконання.
Як вбачається з матеріалів справи, в процесі проведення виконавчих дій, головний державний виконавець Сіреджук П.П. звертався до суду з клопотанням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа. Ухвалою Косівського районного суду від 11.08.2017р. у задоволенні вказаного подання було відмовлено.
Проте, через не виконання рішення суду відповідачами, начальник відділу ДВС ГУТУЮ Йоник І.М. в черговий раз звернувся до суду з клопотанням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, яке ухвалою Косівського районного суду від 19.12.2018р. було задоволено та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до виконання ними зобов`язань по сплаті заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», згідно виконавчих листів №347/1488/14. Вказана ухвала суду набрала законної сили, оскільки не оскаржувалася відповідачами в апеляційному порядку. 16.06.2025р. відповідачка ОСОБА_4 подала до суду заяву про поновлення строку на перегляд заочного рішення суду від 22.04.2015р. та його скасування.
Згідно ухвали Косівського районного суду від 09.07.2025р. заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14.08.2025р. ухвалу суду від 09.07.2025р. скасовано та справу направлено для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи відповідачка, яка є поручителем за договором CVVWAK37540711 від 04.03.2008р. вважає, що представником позивача порушено порядок звернення до неї, як до поручителя, а тому відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення з неї заборгованості за кредитним договором.
Проте, згідно матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений терміном до 01.03.2013р., а згідно п.12 договору поруки, порука за цим договором припиняється після закінчення п`яти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Представник позивача звернувся до суду 23.03.2015р., тобто в межах строку позовної давності.
Крім цього, долучене до матеріалів справи повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» від 10.02.2015р. свідчить про те, що банк звертався до позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_3 з письмовою вимогою погасити заборгованість за кредитним договором, однак по даний час сума заборгованості відповідачами не погашена.
З цих підстав твердження представника відповідачки про те, що позивач не звертався до поручителя з письмовою вимогою про погашення заборгованості за кредитом не відповідає дійсним обставинам справи. Також інші обставини, які на думку представника відповідачки, є підставою для відмови в даному позові, ним належним чином не доведені, а тому за невиконання позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, відповідачка ОСОБА_2 , як поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед позивачем щодо зобов`язань позичальника за кредитним договором. 
До матеріалів справи долучений витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11.06.2020р., згідно якого відповідачка ОСОБА_3 після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на прізвище чоловіка « ОСОБА_6 » (актовий запис від 14.10.2014р.).
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Суд вважає, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження наявності у відповідачів заборгованості за кредитним договором та підстави до стягнення її солідарно й з поручителя, з урахуванням вимог позову.
Згідно розрахунку заборгованості, який надано позивачем, станом на 26.12.2014р. заборгованість відповідачів становить 303665,23грн., яка складається з 55986,89грн.- заборгованість за кредитом, 31809,06грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом, 3711,61грн. –заборгованість по комісії за користування кредитом, 197459,33грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250грн. – штраф (фіксована частина), 14448,34грн. –штраф (процентна складова).
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачами по справі суду не надано.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч.1ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на користь позивача з відповідачів в солідарному порядку слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 3036,65 грн., згідно платіжного доручення від 03.03.2015р.
На підставі наведеного, ст.ст. 509, 526, 1046-1049, 1050-1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в: 
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 в солідарному порядку на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001 вул.Грушевського, 1Д м.Київ код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором №CVVWAK37540711 від 04.03.2008р. в сумі 303 665( триста три тисячі шістсот шістдесят п`ять) гривень 23 копійки та 3 036 (три тисячі тридцять шість) гривень 65 копійок оплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя        Р.М. Книщук