Справа № 405/546/25
1-кп/405/32/25

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року        м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кропивницького кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.03.2024 за № 42024122010000079 стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Оргієв, Молдова, громадянки України, вищою освітою, фізична особа підриємець, немаючої утриманців, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 358 КК України, 
за участю:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 
захисника обвинуваченої ОСОБА_11 
обвинуваченої ОСОБА_4 

встановив:

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон № 3038-VI).
Технічна інвентаризація об`єкта нерухомого майна – це комплекс робіт з метою визначення складу, фактичної площі, об`єму, технічного стану та/або змін зазначених характеристик за певний період часу із виготовленням відповідних документів (матеріалів технічної інвентаризації, технічного паспорта) з використанням Реєстру Будівельної діяльності (ч. 1 ст. 39-3 Закону № 3038-VI).
Технічна інвентаризація об`єкта нерухомого майна проводиться юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, у складі яких працює один або більше відповідальних виконавців окремих видів робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, які пройшли професійну атестацію та отримали кваліфікаційний сертифікат на право виконання робіт із технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна відповідно до Закону України «Про архітектурну діяльність» ( ч. 2 ст. 39-3 Закону № 3038-VI).
За результатами проведення технічної інвентаризації виготовляються інвентаризаційна справа, матеріали технічної інвентаризації та технічні паспорти з використанням Реєстру будівельної діяльності (ч. 4 ст. 39-3 Закону № 3038-VI).
Порядок проведення технічної інвентаризації нерухомого майна, перелік об`єктів нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації, склад, зміст інвентаризаційної справи, матеріалів технічної інвентаризації та технічних паспортів визначаються Кабінетом Міністрів України в Порядку проведення технічної інвентаризації (ч. 5 ст. 39-3 Закону № 3038-VI).
Порядок проведення технічної інвентаризації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 488 (далі –Порядок).
Відповідно до п. 4 Порядку до об`єктів нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації та на які за результатами технічної інвентаризації виготовляються інвентаризаційні справи, матеріали технічної інвентаризації і технічні паспорти ( далі – об`єкт нерухомого майна), належать, зокрема, будівлі і споруди громадського та виробничого (зокрема сільськогосподарського) призначення та їх комплекси; об`єкти незавершеного будівництва, щодо яких набуто право на виконання будівельних робіт.
Технічна інвентаризація поділяється на первинну або повторну. Первинною є технічна інвентаризація об`єкта нерухомого майна, яка проводиться вперше. Повторною є технічна інвентаризація нерухомого майна, яка визначає зміни характеристик об`єкта нерухомого майна за певний період часу ( п. 5 Порядку).
Згідно з вимогами п.8 Порядку технічна інвентаризація об`єктів нерухомого майна проводиться в такій послідовності: підготовка до обстеження об`єкта нерухомого майна; проведення вимірювальних робіт; визначення конструктивних елементів об`єктів нерухомого майна; оформлення результатів технічної інвентаризації.
Обстеження проводиться у присутності замовника або уповноваженої ним особи шляхом візуального огляду об`єкта нерухомого майна з вимірюванням та визначенням його складу, фактичної площі, об`єму, технічного стану. Під час обстеження проводяться необхідні вимірювання кількісних характеристик об`єкта нерухомого майна з відображенням їх результатів у журналах обмірів, технічний опис його частин та конструктивних елементів, фотофіксація та у разі відсутності кадастрового плану земельної ділянки під час обстеження складається абрис території з нанесенням усіх наявних житлових будинків, будівель, споруд, господарських (присадибних) будівель і споруд, захисних споруд, споруд подвійного призначення, меж та угідь (двору, саду, городу тощо).
Вимірювання на об`єкті проводиться засобами вимірювальної техніки.
Не дозволяється проводити обстеження об`єкта нерухомого майна виключно за фотографіями, відеозаписами, кресленнями тощо.
У разі відсутності на земельній ділянці об`єкта (об`єктів) нерухомого майна до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва вносяться відомості щодо його відсутності.
Пунктом 110 Порядку визначено особливості проведення повторної технічної інвентаризації, під час якої проводяться перевірки стосовно наявності змін або їх відповідності щодо: фактичного використання та призначення об`єкта і його складових, зазначеного у даних інформаційного ресурсу держави щодо повторної технічної інвентаризації; характеристик об`єкта нерухомого майна (наявності нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, зносу або руйнування споруд на території об`єкта); інженерних мереж та санітарно-технічних приладів; конструктивних елементів об`єкта (матеріал, поява дефектів, руйнувань).
Вказаним Порядком, визначено, що технічний паспорт – документ, що складається з текстових та графічних матеріалів, які містять інформацію про склад, фактичну площу, об`єм, технічний стан об`єкта нерухомого майна, виготовлених на підставі матеріалів технічної інвентаризації за результатами технічної інвентаризації на дату її проведення.
Будучи сертифікованим інженером з інвентаризації нерухомого майна, виконуючи окремі види робіт (послуг), пов`язаних із створенням об`єктів архітектури, а саме інвентаризації нерухомого майна, ОСОБА_4 , є особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг.
У невстановлений час, але не пізніше вересня 2023 року, ОСОБА_4 , на замовлення ОСОБА_12 , провела повторну інвентаризацію нерухомого майна, а саме комплексу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_2 , та встановивши, що за вказаною адресою частина раніше існуючих будівель та споруд зруйновані, від деяких будівель наявні залишки фундаменту, а об`єкти незавершеного будівництва відсутні, вирішила скласти завідомо підроблений технічний паспорт.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 13 жовтня 2023 року ОСОБА_4 перебуваючи за місцем здійснення своєї діяльності за адресою АДРЕСА_3 , будучи інженером з інвентаризації нерухомого майна достовірно знаючи, що по АДРЕСА_2 відсутні об`єкти незавершеного будівництва, частина раніше існуючих будівель та споруди зруйновані, від деяких будівель наявні залишки фундаменту, з використанням Реєстру будівельної діяльності, розуміючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, склала завідомо підроблений документ, а саме технічний паспорт реєстраційний номер ТІ01: НОМЕР_1 та інвентаризаційну справу №801 до якої внесла завідомо неправдиві відомості, про те, що комплекс будівель по АДРЕСА_2 складається з:
«Р» - господарська будівля, загальною площею 36,5 кв.м;
«А»- харчоблок (незавершене будівництво 15%);
«Б» - літній кінотеатр (незавершене будівництво 11%);
«В» - кафе (незавершене будівництво 18%);
«Г» - літній будинок (незавершене будівництво 18%);
«Д» - літній будинок (незавершене будівництво 11%);
«Е» - літній будинок (незавершене будівництво 11%);
«Ж» - літній будинок (незавершене будівництво 11 %);
«З» - літній будинок (незавершене будівництво 17%);
«И» - літній будинок (незавершене будівництво 11%);
«К» - літній будинок (незавершене будівництво 15%);
«ММ1» - підвал;
«Н» - адміністративна будівля (незавершене будівництво 11%);
«П»- службова будівля (незавершене будівництво 11%);
«С» - службова будівля (незавершене будівництво 18%);
«Т» - убиральня (незавершене будівництво 11%);
«У» - убиральня (незавершене будівництво 11%);
«І» - вимощення;
№1 – огорожа;
№2 – огорожа;
№3 – водопровідний колодязь;
№4 – топкова труба.
В той же час, за адресою АДРЕСА_2 , фактично наявна будівля в непридатному до експлуатації за призначенням стані, позначена на схемі розташування будівель і споруд, виготовленого ОСОБА_4 технічного паспорту, літерою «Р», топкова труба позначена цифрою «№4», погріб позначений літерою «ММ1», фрагменти фундаменту огорожі позначеною цифрою «№2». 
В подальшому відомості підробленого технічного паспорту внесла до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (ідентифікатор об`єкта в ЄДЕССБ 01.3225356.4848103.20231013.76.0000.89). 
За наслідками видачі ОСОБА_4 , технічного паспорту, що містить недостовірні відомості, ОСОБА_12 у порядку спадкування за законом, набуто право власності на неіснуючі об`єкти нерухомого майна за вищевказаною адресою, на земельній ділянці в межах території, що відноситься до лісопарків, та має назву лісопарк «Никанорівський». 
Тим самим, ОСОБА_4 склавши завідомо підроблений технічний паспорт з реєстраційним номером ТІ01:0571-8759-4823-4525, створила передумови ОСОБА_12 для отримання в оренду земельної ділянки площею 2,8 га, рекреаційного призначення, що розташована в прибережній захисній смузі річки Сугоклея в межах території зелених насаджень спеціального призначення, ландшафтно-рекреаційної зони за адресою м. Кропивницький, вул. Прирічна, 49.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала та пояснила, що з 2019 року здійснює діяльність як фізична особа-підприємець, виконуючи роботи з технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна. До цього працювала в приватній організації, також виконуючи технічну інвентаризацію. Має вищу будівельну освіту. За словами обвинуваченої, у вересні 2023 року до неї звернувся ОСОБА_12 із проханням виготовити технічний паспорт на комплекс будівель у зв`язку з оформленням спадщини. Між ними було укладено договір на проведення технічної інвентаризації. Для виконання робіт ОСОБА_13 надав їй копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків, витяг зі Спадкового реєстру, свідоцтво про смерть матері, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від березня 2006 року та технічний паспорт 2021 року. Обвинувачена пояснила, що разом із замовником виїхала на земельну ділянку, де здійснила її обстеження. Територія була захаращена, заросла чагарниками, будівельним та побутовим сміттям. При цьому, за її словами, на місцевості знаходилися залишки будівель, зазначених у попередньому технічному паспорті, а саме занедбана будівля під літерою «М», погріб та залишки фундаментів інших будівель. На її думку, фундамент є основною конструктивною частиною будівлі, яка, на відміну від стін чи покрівлі, без спеціального демонтажу повністю не знищується. За словами обвинуваченої, під час проведення технічної інвентаризації вона керувалася попереднім технічним паспортом, визначаючи місце розташування фундаментів, після чого здійснювала їх заміри металевою рулеткою. Там, де конструкції були відкритими, заміри виконувалися безпосередньо, а в місцях, де кути фундаментів були приховані ґрунтом, їх частково відкопували. Повністю фундаментів не розкопували, оскільки вони є підземною частиною будівлі. Після проведення вимірювань вона визначила залишки конструктивних елементів будівель та виконала відповідні розрахунки згідно зі збірником укрупнених показників вартості відтворення будівель. Обвинувачена пояснила, що під час оформлення технічного паспорта застосувала термін «незавершене будівництво», оскільки, на її думку, чинна на той час постанова Кабінету Міністрів України №488 від 12.05.2023 не містила поняття «відсоток руйнування», тоді як методика визначення відсотка незавершеного будівництва та ступеня руйнування є однаковою. З цієї причини вона зазначила у технічному паспорті саме незавершене будівництво. При цьому пояснила, що завершеним будівництвом вважається об`єкт, який має всі конструктивні елементи, тоді як у даному випадку залишилися лише окремі конструктивні частини, зокрема фундаменти. Обвинувачена зазначила, що технічний паспорт був виготовлений у жовтні 2023 року та переданий ОСОБА_13 для подання нотаріусу у спадковій справі. При цьому вона вважала, що будівлі були введені в експлуатацію, оскільки право власності на комплекс будівель уже було зареєстроване, хоча документів про введення їх в експлуатацію замовник їй не надавав. Відповідаючи на запитання прокурора, обвинувачена підтвердила, що у своїй діяльності керувалася постановою Кабінету Міністрів України №488 від 12.05.2023. Також вона погодилася, що дозвіл на виконання будівельних робіт щодо об`єкта їй не надавався. Водночас пояснила, що вважала це не потрібним, оскільки технічна інвентаризація проводилася не щодо нового будівництва, а стосувалася комплексу будівель, право власності на який вже було оформлено. На запитання прокурора щодо можливості проведення вимірювань на захаращеній території обвинувачена пояснила, що заміри здійснювалися в місцях, де конструкції були видимими, а приховані кути фундаментів частково відкопувалися. На запитання, яким чином вона встановлювала місце розташування фундаментів, пояснила, що орієнтувалася на попередній технічний паспорт та залишки стін, які збереглися на окремих об`єктах. На запитання прокурора про те, чому, за її версією, у жовтні 2023 року фундаменти були видимими, а під час огляду комісією у квітні 2024 року їх не виявлено, відповіла, що на момент проведення комісійного огляду територія вже була розчищена Димитровичем. Відповідаючи на запитання захисника, обвинувачена повідомила, що документів про введення будівель в експлуатацію їй не надавали, а рік побудови об`єктів у технічному паспорті не зазначався саме через відсутність відповідних документів. Також пояснила, що під час перегляду відеозапису огляду земельної ділянки вона звернула увагу на те, що члени комісії не заходили до густих заростей, а оглядали лише відкриті ділянки місцевості. Крім того, вона зазначила, що виконувала повторну технічну інвентаризацію, а не первинну. На запитання прокурора щодо розмежування закінченого та незавершеного будівництва обвинувачена пояснила, що, на її думку, поняття незавершеного будівництва та руйнування завершеного будівництва у даному випадку є тотожними, оскільки визначення відсотка їх фізичного стану здійснюється однаково. Також вона зазначила, що виготовила технічний паспорт на комплекс будівель, до складу якого, на її переконання, входили як збережені будівлі, так і об`єкти, які вона віднесла до незавершеного будівництва. Крім того, обвинувачена повідомила, що будь-яких заходів дисциплінарного впливу чи притягнення до відповідальності з боку професійної асоціації у зв`язку з виготовленням спірного технічного паспорта або застосуванням терміна «незавершене будівництво» до неї не застосовувалося.
Разом з тим, суд вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України підтверджується наступними доказами:
- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні пояснила, що працює начальником управління державного архітектурно-будівельного контролю Кропивницької міської ради та знайома з обвинуваченою у зв`язку з виконанням службових обов`язків. Свідок повідомила, що у 2023 році до Кропивницької міської ради надійшло звернення квартального комітету «Никанорівський» щодо необхідності перевірки об`єкта по вул. Прирічній, 49 (парк «Никанорівський»), оскільки місцеві жителі вважали, що відбувається рейдерське захоплення земельної ділянки. Разом з тим, у зв`язку з дією під час воєнного стану постанови Кабінету Міністрів України №303, управління не мало повноважень на проведення державного архітектурно-будівельного контролю та відповідної перевірки. Незважаючи на це, враховуючи значну кількість звернень громадян, працівниками управління було здійснено огляд території без проведення перевірки у розумінні законодавства. Інспектором проведено фотофіксацію об`єкта з метою встановлення наявності будівель і споруд, зазначених у технічному паспорті. За результатами огляду встановлено, що на території знаходилися лише руїни, за якими було неможливо визначити місце розташування окремих будівель чи споруд, у зв`язку з чим акт перевірки не складався. Свідок також пояснила, що у зв`язку з подальшими зверненнями громадян 04.04.2024 було створено комісію за участю депутатів Кропивницької міської ради ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , начальника управління земельних ресурсів ОСОБА_17 , голови квартального комітету «Никанорівський», представників відповідного району, працівників поліції та її особисто. Під час комісійного огляду встановлено відсутність на земельній ділянці будівель і споруд; виявлено лише частину фундаменту, який, на її думку, міг належати погребу або сховищу. Зазначені обставини були зафіксовані актом комісії. За словами свідка, відомості, зазначені у технічному паспорті щодо наявності на земельній ділянці об`єктів нерухомості, не відповідали фактичному стану місцевості. У зв`язку з цим управління звернулося до Асоціації експертів із повідомленням про невідповідність відомостей технічного паспорта дійсності, а також до Міністерства розвитку громад та територій України щодо надання дозволу на проведення перевірки. Станом на день її допиту (13.11.2025) відповіді від Міністерства отримано не було, тому провести перевірку управління не мало можливості. На запитання прокурора свідок пояснила, що при вході на територію зліва знаходилися залишки погребу або складського приміщення, далі — залишки цегляної конструкції, а решта території була заросла кущами. З боку річки знаходився вагончик, територія була огороджена, встановлені ворота та здійснювалася охорона. Крім того, свідок зазначила, що дозвільні документи на виконання будівельних робіт щодо об`єкта по вул. Прирічній, 49 в управлінні державного архітектурно-будівельного контролю відсутні. При цьому управління не видає дозвільні документи, а здійснює реєстрацію повідомлень або дозволів у Реєстрі будівельної діяльності. Відповідаючи на запитання захисника, свідок пояснила, що фотознімки, зроблені під час огляду, зберігаються у матеріалах справи управління. Також зазначила, що будівля чи споруда є результатом завершеного будівництва, тоді як фундамент є лише складовою частиною споруди. Під час огляду було обстежено всю територію парку, на якій виконувалися лише роботи, що мали ознаки підготовчих, зокрема встановлено огорожу території. Безпосереднього виконання будівельних робіт члени комісії не спостерігали, а всі виявлені об`єкти перебували у стані руйнації. Незавершене будівництво, за її словами, означає об`єкт, будівництво якого не завершено, що передбачено державними будівельними нормами.
- показаннями свідка ОСОБА_18 , який у судовому засіданні пояснив, що з 2015 року працює генеральним директором інвестиційно-фінансової компанії, є депутатом Кропивницької міської ради VI, VII та VIII скликань, а з обвинуваченою не знайомий. Свідок повідомив, що спільно з ОСОБА_19 ініціював депутатський запит щодо створення комісії з приводу огородження території парку «Никанорівський». У подальшому було створено робочу групу, до складу якої він увійшов та яка здійснювала огляд зазначеної території. Точної дати проведення огляду не пам`ятає. На запитання прокурора свідок пояснив, що рішення про передачу спірної земельної ділянки у приватну власність не приймалося, оскільки земельна ділянка не була сформована. Також зазначив, що під час огляду на території були лише залишки підвалу або котельні, оскільки раніше на цьому місці знаходився піонерський табір. За його словами, протягом останніх п`ятнадцяти років жодне будівництво на цій території не розпочиналося. Крім того, свідок повідомив, що йому не відомо, чи розроблялася щодо цієї земельної ділянки проєктна документація або чи надавався дозвіл на виконання будівельних робіт. Технічного паспорта він не бачив, лише чув про його існування. Також пояснив, що земельна ділянка не сформована та не передавалася на баланс КП «Благоустрій» чи будь-якому іншому суб`єкту, а тому, на його думку, отримання містобудівних умов та обмежень для забудови такої земельної ділянки є неможливим. Свідок зазначив, що під час огляду робочою групою було встановлено, що територія вже була огороджена парканом, при цьому будь-яких змін до існуючого огородження він не помітив. Будівельних робіт на момент огляду він не спостерігав, на території були лише два фундаменти, тоді як будівлі були відсутні. Крім цього, на території перебував охоронець, який перешкоджав членам робочої групи здійснювати обхід, у зв`язку з чим викликалася поліція. Також він бачив факти знищення зелених насаджень. Свідок пояснив, що робоча група оглянула не всю територію парку, а лише її основну частину, яка не була захаращена. Через кілька днів після огляду він побачив за парканом будівельну техніку. Відповідаючи на запитання захисника, свідок зазначив, що особисто не мав плану території, а чи був такий план у членів робочої групи — йому не відомо. До складу робочої групи входили депутати ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , архітектор міста та інші особи, прізвищ яких він не пам`ятає. Чи мали члени робочої групи документи щодо парку, свідку не відомо. Також він повідомив, що йому не відомо, чи звертався власник будівель і споруд до компетентних органів з питання передачі спірної земельної ділянки йому в оренду.
- показаннями свідка ОСОБА_24 , яка у судовому засіданні пояснила, що з 2012 року здійснює підприємницьку діяльність у сфері надання послуг, є депутатом Кропивницької міської ради та головою постійної комісії з питань екології та земельних відносин, а з обвинуваченою не знайома. Свідок повідомила, що як член робочої групи брала участь у виїзному засіданні щодо земельної ділянки по вул. Прирічній, розташованої на березі річки Сугоклеї навпроти парку «Перемога». Точної дати проведення огляду не пам`ятає. За її словами, члени робочої групи не відразу змогли потрапити на територію, а доступ до неї було забезпечено лише за участю працівників поліції. Під час огляду території робочою групою встановлено відсутність об`єктів нерухомого майна, хоча в технічній документації зазначалося про їх існування. Вказані обставини були зафіксовані у відповідному протоколі. Після цього засідань робочої групи з даного питання більше не проводилося. Відповідаючи на запитання прокурора, свідок пояснила, що візуально земельна ділянка являла собою паркову зону, однак окремого статусу парку не мала та була вільною земельною ділянкою комунальної власності. До складу робочої групи, наскільки вона пам`ятає, входили начальник управління земельних ресурсів Лунгул, керівник управління державного архітектурно-будівельного контролю, депутат ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та інші особи. За словами свідка, метою виїзду було перевірити інформацію, викладену у депутатському запиті та зверненнях мешканців, про встановлення невідомими особами огорожі на земельній ділянці, а також з`ясувати, чи існують на ній об`єкти нерухомого майна. На той час до міської ради вже надійшла заява фізичної особи про належність їй об`єктів нерухомого майна, розташованих на зазначеній земельній ділянці. Однак під час огляду члени робочої групи виявили, що будь-які об`єкти нерухомості відсутні, територія була заросла деревами та чагарниками, захаращена, а фундаментів вона не бачила. Чи були залишки зруйнованих будівель, свідок не пам`ятає. Свідок також пояснила, що безпосередньо під час виїзду їй та іншим членам робочої групи демонстрували документи, які стосувалися земельної ділянки, у тому числі технічний паспорт, та вказували місця, де відповідно до нього мали знаходитися об`єкти нерухомості. Проте фактично такі об`єкти виявлені не були, що й було зафіксовано. За її словами, робоча група оглянула всю територію земельної ділянки, на якій знаходилися багаторічні зелені насадження. Не пам`ятає, чи були там заасфальтовані доріжки, однак достеменно пам`ятає, що будівельної техніки та об`єктів незавершеного будівництва на території не було. Відповідаючи на запитання захисника, свідок повідомила, що має вищу технічну (інженерну) освіту. Пояснила, що під незавершеним будівництвом вона розуміє об`єкт, будівництво якого перебуває на певній стадії готовності та може включати фундамент, стіни чи інші конструктивні елементи. При цьому зазначила, що зруйнований фундамент і об`єкт незавершеного будівництва є різними поняттями. Також підтвердила, що під час огляду всім членам робочої групи було надано можливість ознайомитися з документацією та оглянути територію, хоча не пам`ятає, чи були присутні абсолютно всі члени групи. На запитання захисника щодо наявності будівель відповіла, що не пам`ятає. Крім того, свідок пояснила, що, зазначаючи під час досудового розслідування про невідповідність опису об`єктів нерухомого майна в технічному паспорті дійсності, вона мала на увазі, що в технічному паспорті були вказані будівлі, однак під час огляду земельної ділянки такі будівлі фактично були відсутні.
- показаннями свідка ОСОБА_27 , який у судовому засіданні пояснив, що з 01.01.2024 працює директором департаменту містобудування та земельних ресурсів Кропивницької міської ради, а до цього очолював управління земельних ресурсів. З обвинуваченою не знайомий. Свідок повідомив, що у 2024 році як представник Кропивницької міської ради був залучений до роботи комісії з обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_2 . Підставою для створення робочої групи стали звернення громадян щодо встановлення невідомими особами огорожі навколо земельної ділянки. За його словами, зазначена земельна ділянка ні на той час, ні станом на день допиту в оренду чи користування будь-яким особам не передавалася та перебувала у комунальній власності Кропивницької міської територіальної громади. Під час виїзду робочої групи було встановлено факт огородження території та обмеження доступу представників міської ради до земельної ділянки невідомими особами. У подальшому, за участю прокурора та на підставі ухвали слідчого судді, проводився огляд місця події, під час якого здійснювалося обстеження території та наявних на ній об`єктів. Свідок пояснив, що під час огляду були виявлені окремі об`єкти з ознаками руйнації, однак у деяких місцях через зарості та шар ґрунту неможливо було достовірно встановити наявність або відсутність окремих об`єктів. За його словами, на земельній ділянці були будівлі, введені в експлуатацію, які перебували у стані руйнації, окремі будівлі були частково зруйновані, а від деяких залишилися лише фундаменти. При цьому щодо частини об`єктів він не міг достовірно підтвердити їх існування чи відсутність без проведення розчищення території. Свідок також повідомив, що йому було відомо про існування зареєстрованого права власності на комплекс будівель, яке виникло на підставі рішення суду, а згодом після оформлення спадщини та проведення технічної інвентаризації відомості були внесені до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, що стало підставою для державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Крім того, свідок зазначив, що у 2024 році до міської ради надходила заява про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо цієї земельної ділянки, однак у її задоволенні було відмовлено через невідповідність містобудівній документації. Відповідаючи на запитання прокурора, свідок пояснив, що має дві вищі освіти за спеціальностями «Теплогазопостачання та кондиціонування» і «Містобудування та архітектура». Підтвердив, що був залучений як до роботи комісії з обстеження земельної ділянки, так і до проведення слідчих дій, за результатами яких було складено акт обстеження місцевості. Свідок пояснив, що як керівник органу, уповноваженого готувати проєкти рішень міської ради щодо розпорядження землями комунальної власності, був залучений до фіксації факту обмеження доступу до земельної ділянки та встановлення обставин її використання. За його словами, під час обстеження у членів робочої групи були документи щодо державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, однак будь-яких документів на право користування земельною ділянкою особи, які встановили огорожу, не надали. Також свідок зазначив, що відповідно до містобудівного законодавства об`єктом незавершеного будівництва є об`єкт, щодо якого отримано право на виконання будівельних робіт та здійснюється процес будівництва із певним ступенем готовності. За його словами, дозвільна документація на виконання будівельних робіт щодо спірної земельної ділянки відсутня, оскільки департамент не видавав містобудівних умов та обмежень, які є вихідними даними для проєктування та подальшого отримання дозволу на будівництво. Разом із тим свідок пояснив, що окремі будівлі, зазначені у технічній документації, під час огляду були виявлені, інші перебували у стані руйнації або були представлені лише фундаментами, а частину об`єктів без проведення земляних робіт встановити було неможливо. Зокрема, відповідаючи на запитання прокурора щодо будівель, зазначених у технічному паспорті 2023 року, пояснив, що окремі з них були приховані під шаром ґрунту та потребували розкопування, тоді як деякі об`єкти були фактично зафіксовані. За його словами, саме будівельний експерт описував ступінь їх руйнації. На запитання захисника свідок повідомив, що під час огляду робочою групою територію оглядали частково, а під час проведення слідчих дій обстежили всю земельну ділянку, при цьому окремі зарості були розчищені, а особи, які встановили огорожу, до цього часу вже частково очистили територію. Також пояснив, що перед виїздом ознайомлювався як із технічним паспортом 2023 року, так і зі старим технічним паспортом, отриманим із архіву БТІ, які використовувалися під час огляду. Свідок зазначив, що метою роботи комісії було встановлення факту самовільного встановлення огорожі, обмеження доступу до земельної ділянки, а також перевірка наявності будівельних чи підготовчих робіт. При цьому кожен член робочої групи виконував свої функції відповідно до компетенції: представники управління державного архітектурно-будівельного контролю оцінювали питання наявності будівель і споруд, тоді як він відповідав за питання землекористування, містобудівної документації та законності використання земельної ділянки. Окремого документа, який би визначав розподіл повноважень між членами робочої групи, не існувало.
- показаннями свідка ОСОБА_28 , який у судовому засіданні пояснив, що з 07.07.2021 працює начальником інспекції з благоустрою Кропивницької міської ради, а з обвинуваченою не знайомий. Свідок повідомив, що восени 2024 року у зв`язку з огородженням території парку «Никанорівський» було організовано виїзд, під час якого інспектором інспекції з благоустрою складено протокол про адміністративне правопорушення відносно довіреної особи ОСОБА_29 , як уповноваженого представника власника будівель, за незаконне встановлення огорожі, оскільки земельна ділянка не перебувала у його користуванні. Крім того, було складено протокол щодо знесення зелених насаджень (дерев). У подальшому, після зустрічі з ОСОБА_13 , відносно нього також було складено протокол за незаконне встановлення огорожі. Відповідаючи на запитання суду, свідок зазначив, що не пам`ятає, чи входив особисто до складу робочої групи, однак підтвердив, що до її складу входила його заступник. На запитання прокурора свідок пояснив, що йдеться про земельну ділянку, розташовану в парку «Никанорівський» по вул. Прирічній. За наявною у нього інформацією, на цій земельній ділянці знаходилися розвалини, а сама земельна ділянка, відповідно до відомостей управління земельних відносин, не перебувала у власності чи користуванні осіб, які встановили огорожу. Разом із тим свідок підтвердив, що особисто огляд земельної ділянки не проводив. За його словами, на місце виїжджали його заступник та інспектор, які після повернення доповіли йому про виявлення незаконного встановлення огорожі та вирубки зелених насаджень, у зв`язку з чим були складені відповідні адміністративні протоколи. Також свідок пояснив, що після звернення журналістів на місце події виїхала інспектор інспекції з благоустрою, однак через встановлену огорожу її не допустили на територію. Через щілину в огорожі вона побачила проведення вирубки дерев. Згодом до інспекції прибув ОСОБА_30 , після чого щодо нього було складено адміністративний протокол. Свідок зазначив, що до його службових обов`язків належить організація заходів з благоустрою територій, зокрема покіс трави, прибирання територій та листя. Водночас підтвердив, що після встановлення огорожі особисто на території земельної ділянки не перебував, оскільки доступ до неї був обмежений.
- показаннями свідка ОСОБА_31 , який у судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченою не знайомий. На громадських засадах очолює орган самоорганізації населення «Комітет мікрорайону Никанорівка Подільського району міста Кропивницького» та з 2003 року займається питаннями благоустрою відповідної території. Свідок повідомив, що на земельній ділянці по вул. Прирічній, 49, м. Кропивницький, раніше розташовувався піонерський табір «Орлятко», який складався з декількох будівель, зокрема гуртожитку, їдальні та інших споруд. За його словами, починаючи з 2000 року територія фактично залишилася без належного утримання, а будівлі поступово були повністю розібрані місцевими жителями. Представники комітету неодноразово проводили на цій території заходи з благоустрою та прибирання. Свідок пояснив, що у зв`язку з намірами окремих осіб отримати земельні ділянки у власність для забудови, він неодноразово звертався від імені комітету до Кропивницької міської ради, оскільки вважав, що забудова цієї території неможлива через її розташування в прибережній захисній смузі. Також зазначив, що рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 14.12.2009 було припинено право власності на комплекс будівель по АДРЕСА_2 у зв`язку зі знищенням майна, а станом на той час, за його словами, жодних будівель на місці вже не існувало. Крім того, свідок повідомив, що рішенням Кропивницької міської ради від 12.07.2018 №1765 було затверджено лісопарк «Никанорівський», після чого представники органу самоорганізації населення зверталися до міської ради щодо передачі цієї території на баланс комунального підприємства для її належного утримання. За словами свідка, у 2023 році йому стало відомо про виготовлення технічного паспорта, в якому зазначалося про існування на земельній ділянці будівель і споруд, хоча фактично вони були відсутні. У 2024 році територію було огороджено, що стало підставою для його звернення до депутатів Кропивницької міської ради та ініціювання депутатського запиту. Свідок пояснив, що 14.03.2024 разом із депутатами міської ради брав участь в огляді земельної ділянки. За його словами, територія була огороджена, тому для потрапляння на неї довелося частково демонтувати сітчасту огорожу. Під час огляду комісія обійшла всю територію та встановила відсутність будівель і споруд, зазначених у технічному паспорті. Із залишків забудови він бачив лише невелику стару споруду орієнтовним розміром один на один метр, окремі уламки цегли та залишки конструкцій, що знаходилися в землі. Фундаментів будівель, за його словами, на території не було. На запитання прокурора свідок підтвердив, що особисто оглядав земельну ділянку, однак жодних об`єктів незавершеного будівництва чи будівель, зазначених у технічному паспорті, не виявив. Сам технічний паспорт він побачив уже після проведення огляду. Відповідаючи на запитання захисника, свідок пояснив, що йому відомо про існування технічного паспорта, в якому відображені як зелені насадження, так і будівлі. Також зазначив, що йому не відомо про притягнення власників споруд до адміністративної відповідальності за захаращення території. На його думку, право власності на комплекс будівель було припинено рішенням органу місцевого самоврядування. Крім того, свідок підтвердив, що депутатська комісія виїжджала саме за його зверненням щодо незаконного огородження земельної ділянки, а під час огляду досліджувалася вся територія незалежно від розташування окремих об`єктів, зазначених у документації.
-копією рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 12.02.2015 №58 «Про безкоштовну передачу основних засобів»;
/том 1 а.п. 157-163/
-копією паспорта лісопарку «Никанорівський» на прибережній захисній смузі правого берега р. Сугоклея від будинків №29 та №44 по вулиці Приміській до греблі водосховища, м. Кропивницький;
/том 1 а.п. 164-171, 187-194, том 2 а.п. 6-14/
-копією рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 14.12.2009 №1431 «Про припинення права власності», згідно якого припинено право власності на цілий комплекс будівель в м. Кіровограді по вул. Прирічній, 49, зареєстрований згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.03.2006, у зв`язку із знищенням майна;
/том 1 а.п. 178/
-копією рішення чотирнадцятої сесії п`ятого скликання Кіровоградської міської ради від 27.08.2009 №2415 «про затвердження матеріалів вибору та надання відділу культури і туризму Кіровоградської міської ради дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Прирічній, 49;
/том 1 а.п. 179-180/
-копією рішення дев`ятої сесії восьмого скликання Кропивницької міської ради від 15.11.2022 №1368 «Про надання КП «Благоустрій» Кропивницької міської ради» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Приміській (на прибережній смузі правого берега р. Сугоклеї);
/том 1 а.п. 183/
-викопіюванням з генерального плану м. Кіровограда (м. Кропивницького) М 1:5000;
/том 1 а.п. 185/
-викопіюванням зі схеми зонування території м. Кіровограда (м. Кропивницького);
/том 1 а.п. 186/
-копією робочого щоденника обліку зелених насаджень лісопарку «Никанорівський» на прибережній захисній смузі правого берега р. Сугоклея, від будинків №29 та №44 по вул. Приміській до греблі водосховища, м. Кропивницький;
/том 2 а.п. 15-35/
- копією відомості обліку кущів у групових посадках і тих, що ростуть окремо лісопарк «Никанорівський»;
/том 2 а.п. 36-42/
-копією інвентаризаційної справи майна за адресою: м. Кіровоград, вул. Прирічна, 49, згідно якої вбачаються реєстраційні дії щодо права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 ;
/том 2 а.п. 44-177/
- копією Акту обстеження земельної ділянки від 01.04.2024, згідно якого проведено обстеження посадовими особами та депутатами Кропивницької міської ради із залученням представників громадськості території лісопарку «Никанорівський» та за результатами обстеження земельної ділянки, опис об`єктів нерухомого майна в технічному паспорті (реєстраційний номер ТІ01:0571-8759-4823-4525, інвентаризаційна справа №801) не відповідає дійсності.
/том 2 а.п. 181-184/
-листом заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_32 про розгляд заяви ОСОБА_12 стосовно надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого вбачається, що підготувати проект рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою: АДРЕСА_2 орієнтовно площею 2,8 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення не вбачається можливим;
/том 2 а.п. 185-186/
-копією заяви ОСОБА_12 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 3,5 га, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, (Е-07.01.) туристичної бази (табору);
/том 2 а.п. 187/
-листом заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_32 про розгляд заяви ОСОБА_12 стосовно надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою: АДРЕСА_2 , згідно якого вбачається, що підготувати проект рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою: АДРЕСА_2 орієнтовно площею 3,5 га для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення не вбачається можливим;
/том 2 а.п. 188/
-копією заяви ОСОБА_12 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за адресою: АДРЕСА_2 , орієнтовною площею 2,8 га, для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення, (вид використання – для туристичної бази (табору), за рахунок земель рекреаційного призначення;
/том 2 а.п. 189-190/
-протоколом огляду місця події від 19.04.2024, за участю слідчого, прокурора, двох понятих, спеціалістів, згідно якого було проведено огляд земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , разом з додатком до протоколу огляду флешнакопичувачем з відеозаписами від 19.04.2024, які переглянуто у судовому засіданні, на якому зафіксовано проведення огляду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 ;
/т.3 а.п. 4-15/ 
-висновком експерта №СЕ-19/112-24/5416-БТ від 28.10.2024, згідно якого на земельній ділянці площею 2,6797, за адресою АДРЕСА_2 знаходяться об`єкти нерухомого майна, а саме: будівля, яку позначено в наданих на дослідження результатах технічної інвентаризації літерою «Р» (площа забудови становить 51,1 м2), топкова труба «№4» (площа забудови 3,2 м2), погріб літера «ММ1» (площа забудови 42, 9 м2), а також фундаменти будівель позначені літерами «А» (площа забудови 597,3 м2), «Н» (площа забудови 167, 7 м2) та «Г» (площа забудови 117, 1 м2). Надати відповідь на запитання щодо площі земельної ділянки, необхідної для обслуговування зафіксованих під час натурного огляду об`єктів нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 не вбачається за можливе. На земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 , об`єктів незавершеного будівництва не виявлено. На земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 , під час натурно-інструментального обстеження та співставлення з технічним паспортом від 13.10.2023, виявлено будівлю в непридатному до експлуатації за призначенням стані, позначену на схемі розташування будівель і споруд технічного паспорту літерою «Р», топкову трубу цифрою «№4», а також фундаменти будівель літера «А», літера «Н», літера «Г»; підвал літера «ММ1»; фрагмент фундаменту огорожі «№2»; фрагмент вимощення в незадовільному стані. На земельній ділянці за адресою АДРЕСА_2 , під час натурно-інструментального обстеження та співставлення з матеріалами технічної інвентаризації за 1999 рік, виявлено в незадовільному стані: будівлю літера «Р», підвал літера «ММ1», а також фундаменти будівель літера «А», літера «Н», літера
«Г»; фрагмент фундаменту огорожі «№4»;
/т.3 а.п. 32-49/
- протоколом огляду від 29.01.2025 року, проведеного прокурором Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_7 , в ході проведення якого було оглянуто електронну сторінку, яка розміщена в мережі «Інтернет», за посиланням https://admin.e-construction.gov.ua/ та збережено зміст веб сторінки шляхом виготовлення зображення екрану (скріншотів) з додатком до протоколу огляду від 29.01.2025 роздрукованим технічним паспортом комплексу будівель та споруд громадського призначення за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер ТІ01:0571-8759-4823-4525, інвентаризаційна справа №801) разом з витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер ТІ01:0571-8759-4823-4525, інвентаризаційна справа №801).
/том 3 а.п. 139-164/
- протоколом огляду від 28.01.2025 року разом з додатками, проведеного старшим дізнавачем сектору дізнання Кропивницького РУП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітаном поліції ОСОБА_33 , в ході проведення якого було оглянуто електронну сторінку, яка розміщена а мережі Інтернет за посиланням https://kr-rada.gov.ua/, та переглянуто рішення Кропивницької міської ради від 12.07.2018 №1765, яке роздруковано та приєднано до протоколу (додаток 1); рішення Кропивницької міської ради від 14.02.2020 №3144, яке роздруковано та приєднано до протоколу (додаток 2); рішення Кропивницької міської ради від 02.02.2021 №105, яке роздруковано та приєднано до протоколу (додаток 3);
/т.3 а.п. 165-181/
Суд всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та приходить до висновку, що отриманні та досліджені докази переконливо підтверджують, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 358 КК України визначенням якого є складання особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення.

Суд критично оцінює пояснення обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що під час виготовлення технічного паспорта вона діяла відповідно до вимог Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №488, а застосування терміна «незавершене будівництво» було обумовлене відсутністю у зазначеному Порядку поняття «відсоток руйнування», з огляду на таке.
Насамперед суд враховує, що обвинувачена є сертифікованим інженером з технічної інвентаризації нерухомого майна, має вищу будівельну освіту, тривалий час здійснює професійну діяльність у сфері технічної інвентаризації, а тому повинна була належним чином знати нормативне регулювання цієї діяльності та правове значення відомостей, які вносяться до технічного паспорта.
Посилання обвинуваченої на те, що Порядок №488 не містить поняття «відсоток руйнування», саме по собі не надавало їй права змінювати юридичну природу об`єкта нерухомості та відносити його до іншої категорії, прямо передбаченої законодавством.
З аналізу пунктів 4, 5, 8 та 110 Порядку №488 убачається, що технічна інвентаризація проводиться шляхом фіксації фактичного технічного стану об`єкта нерухомого майна на дату її проведення, а не шляхом зміни його правового статусу або використання інших визначень лише через відсутність окремого терміна у нормативному акті.
Таким чином, навіть якщо Порядок не містить окремого поняття «відсоток руйнування», це не створювало для інженера права зазначати у технічному паспорті відомості про існування об`єктів незавершеного будівництва за відсутності передбачених законом ознак такого об`єкта.

Суд також критично оцінює пояснення обвинуваченої про тотожність понять «руйнування завершеного будівництва» та «незавершене будівництво».
Такі твердження спростовуються самим змістом містобудівного законодавства.
Об`єкт незавершеного будівництва є окремим видом нерухомого майна, який виникає виключно внаслідок здійснення будівництва на законних підставах та за наявності права на виконання будівельних робіт. Натомість залишки раніше існуючої будівлі, яка була введена в експлуатацію, але в подальшому зруйнована, не можуть змінити свій правовий статус лише внаслідок втрати окремих конструктивних елементів.
Сам факт існування фундаменту або інших залишків конструкцій свідчить лише про фізичний стан відповідної споруди, однак сам по собі не свідчить про існування об`єкта незавершеного будівництва.
З цих підстав суд відхиляє доводи обвинуваченої про правомірність застосування нею терміна «незавершене будівництво».
Суд також не приймає доводи обвинуваченої про те, що вона вважала спірні будівлі введеними в експлуатацію, оскільки право власності на комплекс будівель було зареєстроване.
Наявність або відсутність державної реєстрації права власності не звільняла інженера технічної інвентаризації від обов`язку відобразити у технічному паспорті саме фактичний технічний стан об`єкта нерухомості, який існував на дату проведення інвентаризації.
Крім того, сама обвинувачена підтвердила, що документів про введення будівель в експлуатацію їй не надавалися, дозвільні документи на виконання будівельних робіт були відсутні, а будь-яких документів, які підтверджували б існування об`єктів незавершеного будівництва, вона не отримувала.
Тому наведені пояснення суд розцінює як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Суд окремо оцінює доводи сторони захисту та пояснення обвинуваченої про те, що зазначення у технічному паспорті відомостей про об`єкти незавершеного будівництва було обумовлено фактичним існуванням на земельній ділянці фундаментів та інших залишків конструктивних елементів колишніх будівель.
Такі доводи суд вважає необґрунтованими.
Відповідно до Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року №488, технічна інвентаризація проводиться щодо двох окремих категорій нерухомого майна: закінчених будівництвом об`єктів та об`єктів незавершеного будівництва, щодо яких набуто право на виконання будівельних робіт. Отже, сам Порядок розмежовує зазначені категорії не лише залежно від фізичного стану об`єкта, а й залежно від його правового статусу.
Таким чином, визначальною ознакою об`єкта незавершеного будівництва є не лише наявність окремих конструктивних елементів, а й те, що такий об`єкт виник у процесі законно розпочатого будівництва, щодо якого в установленому законодавством порядку набуто право на виконання будівельних робіт.
Такий висновок узгоджується із положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який пов`язує виконання будівельних робіт із набуттям відповідного права та здійсненням будівництва відповідно до містобудівного законодавства.
Саме після набуття такого права можливе існування об`єкта незавершеного будівництва як самостійного об`єкта цивільних прав.
У судовому засіданні встановлено, що щодо спірних об`єктів жодних документів, які б підтверджували набуття права на виконання будівельних робіт, не існувало.
Так, свідок ОСОБА_27 підтвердив, що містобудівні умови та обмеження щодо цієї земельної ділянки не видавалися, вихідні дані для проектування відсутні, а тому відсутній і будь-який дозвіл на виконання будівельних робіт. Аналогічні обставини підтвердила свідок ОСОБА_14 , яка зазначила, що в управлінні державного архітектурно-будівельного контролю відсутні будь-які документи дозвільного характеру щодо будівництва на спірній земельній ділянці.
Крім того, сама обвинувачена під час допиту підтвердила, що жодних документів про право на виконання будівельних робіт або документів про введення відповідних об`єктів в експлуатацію їй замовником не надавалося.
Отже, навіть виходячи з пояснень самої обвинуваченої, вона усвідомлювала відсутність будь-яких документів, які б підтверджували існування об`єкта незавершеного будівництва у розумінні містобудівного законодавства.

Суд також бере до уваги пояснення обвинуваченої про те, що фундамент є основною конструктивною частиною будівлі.
З наведеним твердженням суд погоджується, оскільки фундамент дійсно є одним із конструктивних елементів будівлі.
Разом із тим наявність фундаменту сама по собі не змінює правового статусу об`єкта нерухомості.
Конструктивний елемент будівлі та об`єкт незавершеного будівництва є різними правовими категоріями.
Фундамент може входити до складу як завершеної будівлі, так і об`єкта незавершеного будівництва, а також може залишитися після руйнування або демонтажу будівлі.
Тому саме по собі виявлення фундаменту не дає підстав вважати, що на земельній ділянці існує об`єкт незавершеного будівництва.
Для такого висновку необхідно встановити сукупність юридично значимих обставин, а саме: здійснення будівництва, набуття права на виконання будівельних робіт, існування процесу незавершеного будівництва та відповідність такого об`єкта вимогам містобудівного законодавства.
Жодна із зазначених обставин під час судового розгляду свого підтвердження не знайшла.
Навпаки, із досліджених доказів убачається, що будівлі, які існували на цій земельній ділянці, були зведені значно раніше, використовувалися як складові колишнього піонерського табору «Орлятко», а в подальшому тривалий час перебували у стані руйнації.
Саме тому наявність залишків фундаментів могла свідчити лише про існування конструктивних елементів раніше створених будівель, але жодним чином не підтверджувала існування об`єктів незавершеного будівництва.
Суд також відхиляє доводи обвинуваченої про тотожність понять «ступінь руйнування»
та «ступінь готовності об`єкта незавершеного будівництва».
Таке тлумачення суперечить самому змісту Порядку №488.
Порядок визначає різні категорії об`єктів нерухомого майна та не містить положень, які б дозволяли у разі руйнування закінченої будівлі змінювати її правовий статус на об`єкт незавершеного будівництва лише через втрату окремих конструктивних елементів.
Отже, суд доходить висновку, що саме по собі існування фундаментів або інших залишків конструкцій не давало обвинуваченій правових підстав відобразити у технічному паспорті відомості про об`єкти незавершеного будівництва, оскільки такі відомості не відповідали вимогам містобудівного законодавства та фактичним юридично значимим характеристикам спірного нерухомого майна.

Суд вважає за необхідне зазначити, що технічний паспорт, який є предметом цього кримінального провадження, відповідає ознакам офіційного документа у розумінні примітки до ст. 358 КК України, з огляду на таке.
Відповідно до примітки до ст. 358 КК України офіційним документом є документ, який містить зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, що підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру або можуть бути використані як документи-докази у правозастосовній діяльності, якщо такий документ складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеними законом формою та реквізитами.
Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду неодноразово звертав увагу, що при вирішенні питання про належність документа до офіційних необхідно встановити сукупність наведених ознак, а не лише назву документа. При цьому юридичне значення має не формальна назва документа, а його зміст, порядок складання, компетенція особи, яка його виготовила, а також здатність породжувати юридичні наслідки.
Досліджений судом технічний паспорт усім зазначеним критеріям відповідає.
По-перше, технічний паспорт виготовлений сертифікованим інженером з технічної інвентаризації нерухомого майна, який відповідно до вимог законодавства має право здійснювати технічну інвентаризацію об`єктів нерухомості та оформлювати її результати. Сама обвинувачена підтвердила, що має відповідний кваліфікаційний сертифікат, здійснює таку діяльність як фізична особа-підприємець та діяла саме як сертифікований виконавець технічної інвентаризації.
По-друге, технічний паспорт складено за формою та у порядку, визначеними Порядком проведення технічної інвентаризації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року №488. Зміст документа містить передбачені нормативними актами реквізити, опис об`єкта нерухомого майна, його технічні характеристики, схеми, експлікації та інші відомості, що підлягають внесенню до такого документа.
По-третє, інформація, яка міститься у технічному паспорті, має юридично значущий характер.
Технічний паспорт не є довідковим чи інформаційним документом, який складається виключно для внутрішнього користування.
Навпаки, відповідно до вимог законодавства результати технічної інвентаризації використовуються під час державної реєстрації речових прав, оформлення спадщини, вчинення нотаріальних дій, внесення відомостей до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, проведення державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, оформлення інших правовстановлюючих документів.
Саме з цією метою, як підтвердила обвинувачена, ОСОБА_12 звернувся до неї для виготовлення спірного технічного паспорта, який був необхідний для оформлення спадкових прав.
Крім того, із досліджених судом доказів убачається, що саме на підставі виготовленого обвинуваченою технічного паспорта відповідні відомості були внесені до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, після чого використані при державній реєстрації речових прав на нерухоме майно.
Отже, технічний паспорт фактично став одним із документів, які були використані для виникнення та реалізації цивільних прав щодо відповідного нерухомого майна.
Таким чином, зафіксовані у ньому відомості не лише мали юридичне значення, а й реально були використані при здійсненні юридично значущих дій.
Саме ця обставина повністю відповідає правовому критерію офіційного документа, сформульованому Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду, відповідно до якого документ повинен підтверджувати чи посвідчувати факти, що спричинили або здатні спричинити виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків.
Суд також враховує, що технічний паспорт містить відомості про технічний стан, склад, площу, характеристики та інші індивідуалізуючі ознаки об`єкта нерухомого майна.
Такі відомості використовуються не лише власником нерухомості, а й нотаріусами, державними реєстраторами, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами владних повноважень під час вирішення питань щодо виникнення, переходу чи припинення речових прав.
За своїм функціональним призначенням технічний паспорт є документом, який посвідчує юридично значущі факти щодо об`єкта нерухомого майна та призначений для використання у правозастосовній діяльності.
Тому суд доходить висновку, що технічний паспорт, виготовлений обвинуваченою, є офіційним документом у розумінні примітки до ст. 358 КК України, а відтак може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 358 КК України.
Доводи сторони захисту про те, що технічний паспорт є виключно результатом професійної діяльності інженера та не породжує правових наслідків, суд відхиляє, оскільки такі доводи спростовуються як нормативним регулюванням процедури технічної інвентаризації, так і фактичними обставинами цього кримінального провадження, відповідно до яких виготовлений технічний паспорт був використаний для оформлення спадкових прав, внесення відомостей до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та подальшої державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Оцінюючи суб`єктивну сторону інкримінованого кримінального правопорушення, суд виходить з того, що відповідальність за ч. 2 ст. 358 КК України настає лише у разі вчинення діяння з прямим умислом, тобто коли особа усвідомлює неправдивість відомостей, які вона вносить до офіційного документа, та бажає їх внесення.
При цьому сам факт внесення недостовірних відомостей ще не свідчить автоматично про наявність прямого умислу.
Такий умисел повинен підтверджуватися всією сукупністю встановлених судом обставин.
Саме тому суд оцінює не лише зміст виготовленого технічного паспорта, а й професійний статус обвинуваченої, порядок виконання нею технічної інвентаризації, обсяг наданих їй документів, характер виявлених об`єктів та її подальші пояснення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент виготовлення технічного паспорта була сертифікованим інженером з технічної інвентаризації нерухомого майна, здійснювала відповідну діяльність як фізична особа-підприємець, мала вищу будівельну освіту та багаторічний досвід виконання технічної інвентаризації.
Сама обвинувачена підтвердила, що до 2019 року працювала у відповідній сфері у складі спеціалізованої організації, а згодом самостійно здійснювала технічну інвентаризацію нерухомого майна.
Таким чином, суд не має підстав вважати, що обвинувачена могла не розуміти змісту нормативних актів, які регулюють її професійну діяльність, або не усвідомлювати різницю між технічним станом об`єкта та його правовим статусом.
Навпаки, саме спеціальні знання обвинуваченої свідчать про те, що вона усвідомлювала юридичне значення відомостей, які вносила до технічного паспорта, а також можливі правові наслідки використання такого документа.
Суд також враховує, що під час проведення технічної інвентаризації обвинуваченій не були надані будь-які документи, які б підтверджували існування на земельній ділянці об`єктів незавершеного будівництва.
Під час допиту вона підтвердила відсутність документів про право на виконання будівельних робіт, документів про введення об`єктів в експлуатацію, а також документів, які б підтверджували здійснення нового будівництва.
Незважаючи на це, у технічному паспорті були зазначені саме об`єкти незавершеного будівництва із визначенням відсотка готовності.
Пояснення обвинуваченої про те, що вона застосувала поняття «незавершене будівництво» лише через відсутність у Порядку №488 поняття «ступінь руйнування», суд визнає непереконливими.
Така позиція суперечить самій логіці технічної інвентаризації.
Відсутність окремого терміна у нормативному акті не надає виконавцю права самостійно змінювати правовий статус об`єкта нерухомості або використовувати інше визначення, яке породжує відмінні юридичні наслідки.
Суд звертає увагу, що обвинувачена не зазначила у технічному паспорті про існування залишків фундаментів, руїн або конструктивних елементів колишніх будівель.
Натомість вона відобразила відомості саме про об`єкти незавершеного будівництва із визначенням ступеня їх готовності, що є іншою правовою категорією.
При цьому суд бере до уваги, що така інформація була внесена не випадково, а після проведення вимірювань, виконання розрахунків та оформлення технічної документації.
Отже, відповідні записи були результатом усвідомлених професійних дій обвинуваченої, а не технічної описки чи механічної помилки.
Суд також оцінює пояснення обвинуваченої про те, що вона вважала поняття «ступінь руйнування» та «ступінь готовності об`єкта незавершеного будівництва» тотожними.
Такі пояснення суд розцінює як обраний спосіб захисту.
По-перше, вони не підтверджуються жодним нормативним актом.
По-друге, вони суперечать професійній кваліфікації самої обвинуваченої.
По-третє, вони не узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_27 , які пояснили, що об`єкт незавершеного будівництва є самостійною категорією містобудівного законодавства, існування якої пов`язане із законним початком будівельних робіт.
Крім того, суд враховує, що виготовлений технічний паспорт не залишився внутрішнім документом виконавця.
Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що саме цей технічний паспорт був використаний для оформлення спадкових прав, внесення відповідних відомостей до Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва та подальшої державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.
З огляду на професійну діяльність обвинуваченої суд вважає очевидним, що вона усвідомлювала саме таке призначення технічного паспорта та передбачала можливість його використання під час оформлення прав на нерухоме майно.
Отже, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи фактичний стан об`єктів, відсутність документів, необхідних для існування об`єктів незавершеного будівництва, юридичне значення технічного паспорта та правові наслідки внесення до нього відповідних відомостей, умисно внесла до нього інформацію, яка не відповідала дійсності.
Сукупність наведених обставин виключає можливість висновку про технічну помилку, необережність, неправильне тлумачення нормативних актів чи добросовісну професійну помилку та свідчить про наявність у діях обвинуваченої прямого умислу на внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документа.

Судом досліджено як висновок судового експерта № СЕ-19/112-24/5416-БТ від 28.10.2024, виконаний експертом Кіровоградського НДЕКЦ МВС України у межах цього кримінального провадження, так і висновок комісійної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № Г886/г від 05.06.2025, поданий стороною захисту.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, а тому кожний із зазначених висновків оцінюється судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також у сукупності з іншими доказами кримінального провадження.
Сам по собі той факт, що висновок № Г886/г виконаний на замовлення сторони захисту, не свідчить про його недопустимість, оскільки відповідно до ст. 243 КПК України сторона захисту має право самостійно залучати експертів. Разом із тим суд повинен перевірити, який із двох висновків є більш повним, логічним, обґрунтованим та узгоджується з іншими доказами.
Оцінивши обидва експертні дослідження у їх взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що саме висновок судового експерта № СЕ-19/112-24/5416-БТ від 28.10.2024 відповідає зазначеним критеріям та заслуговує на довіру з огляду на таке.
По-перше, судовий експерт здійснив комплексне дослідження, яке включало натурне обстеження земельної ділянки, інструментальні вимірювання, фотофіксацію, співставлення фактичного стану об`єктів із технічним паспортом від 13.10.2023, матеріалами технічної інвентаризації 1999 року, а також аналіз нормативно-правових актів, що регулюють проведення технічної інвентаризації та визначення правового статусу об`єктів нерухомості. При цьому експерт окремо зазначив межі проведеного дослідження та перелік матеріалів, яких було недостатньо для відповіді на окремі питання, не виходячи за межі своєї компетенції. 
Натомість висновок № Г886/г складено на підставі договору між адвокатом обвинуваченої та приватною експертною установою, а дослідження проведено в межах матеріалів, наданих стороною захисту, достовірність яких експерти самостійно не перевіряли. Ця обставина сама по собі не свідчить про недопустимість такого висновку, однак враховується судом під час оцінки його доказової сили.
По-друге, принципова розбіжність між висновками полягає у правовому розумінні поняття «об`єкт незавершеного будівництва».
Судовий експерт, застосувавши Закон України «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому», Порядок проведення технічної інвентаризації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №488 від 12.05.2023, та інші нормативні акти, дійшов висновку, що об`єкт незавершеного будівництва є самостійною правовою категорією, яка передбачає здійснення законно розпочатого будівництва, щодо якого отримано право на виконання будівельних робіт. Саме тому об`єкти, що існували ще за матеріалами технічної інвентаризації 1999 року та перебувають у стані руйнації, не можуть вважатися об`єктами незавершеного будівництва. 
Водночас висновок сторони захисту фактично виходить із можливості ототожнення залишків фундаментів із об`єктами незавершеного будівництва, що, на переконання суду, не відповідає наведеному законодавчому регулюванню.
По-третє, судовий експерт чітко розмежував поняття фундаменту як конструктивного елемента будівлі та об`єкта незавершеного будівництва як окремої правової категорії.
У висновку № СЕ-19/112-24/5416-БТ встановлено, що на земельній ділянці дійсно виявлено окремі фундаменти будівель, однак це саме по собі не свідчить про існування об`єктів незавершеного будівництва, оскільки фундаменти є залишками раніше існуючих споруд. 
Натомість експерти сторони захисту, фактично не розмежовуючи ці поняття, дійшли протилежного висновку.
Саме такий підхід суд визнає помилковим, оскільки він суперечить наведеним вище положенням спеціального містобудівного законодавства, аналіз якого викладено судом у мотивувальній частині цього вироку.
По-четверте, судовий експерт здійснив безпосереднє співставлення технічного паспорта від 13.10.2023 із матеріалами технічної інвентаризації 1999 року та фактичним станом земельної ділянки, склавши відповідні таблиці відповідності об`єктів та їх конструктивних елементів. Саме завдяки такому комплексному аналізу експерт зміг встановити, які об`єкти фактично збереглися, які перебувають у стані руйнації, а які відсутні. 
У висновку сторони захисту такого комплексного співставлення первинних матеріалів технічної інвентаризації із фактичним станом місцевості не наведено.
По-п`яте, висновок судового експерта є внутрішньо логічним та послідовним.
Експерт спочатку встановив фактичний стан об`єктів, потім визначив їх технічний стан, після чого здійснив правову класифікацію відповідно до спеціального законодавства та лише після цього відповів на поставлені питання щодо відповідності технічного паспорта фактичному стану об`єкта.
Натомість у висновку сторони захисту висновок про можливість віднесення фундаментів до об`єктів незавершеного будівництва фактично передує аналізу нормативного визначення такого об`єкта, що призводить до помилкового застосування норм спеціального законодавства.
По-шосте, висновок № СЕ-19/112-24/5416-БТ узгоджується з іншими дослідженими судом доказами.
Його висновки підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_27 , ОСОБА_24 , ОСОБА_18 , матеріалами технічної інвентаризації 1999 року, протоколом огляду місця події, актом комісійного обстеження, фототаблицями та іншими письмовими доказами, які свідчать про відсутність на земельній ділянці об`єктів незавершеного будівництва у розумінні чинного містобудівного законодавства.
Натомість висновок сторони захисту не узгоджується із зазначеною сукупністю доказів та не містить переконливого пояснення причин такого розходження.
За таких обставин суд доходить висновку, що саме висновок судового експерта № СЕ-19/112-24/5416-БТ є більш повним, послідовним, методологічно обґрунтованим, виконаним із правильним застосуванням спеціального містобудівного законодавства та таким, що узгоджується з усією сукупністю доказів у кримінальному провадженні, а тому покладає його в основу вироку.
Висновок комісійної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № Г886/г від 05.06.2025 суд оцінює як доказ сторони захисту, однак не знаходить підстав для покладення його в основу вироку, оскільки наведені у ньому висновки не спростовують висновків судової експертизи та не породжують розумного сумніву щодо доведеності винуватості обвинуваченої.

Суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого її органом досудового розслідування кримінального правопорушення, доведена.
Суд кваліфікує діяння ОСОБА_4 за ч.2 ст.358 КК України, як складання особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення.
Відповідно до вимог ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченої, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.
ОСОБА_34 вчинила кримінальний проступок, не одружена, утриманців не має, фізична особа підприємець, раніше не судима.
Згідно довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» Психоневрологічне диспансерне відділення від 28.10.2024 ОСОБА_34 на обліку у лікаря – нарколога не перебуває, за медичною допомогою не зверталась.
Згідно довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» Психоневрологічне диспансерне відділення від 28.10.2024 ОСОБА_34 на обліку у лікаря – психіатра не перебуває, за медичною допомогою не зверталась.
Обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_34 відповідно до ст.66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_34 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Беручи до уваги характер та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_34 кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченої та те, що вона раніше не судима, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.358 КК України у виді штрафу, що на думку суду є необхідним та достатнім для попередження вчинення ОСОБА_34 нового кримінального правопорушення та її перевиховання.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_34 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній.
На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_34 на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/112-24/5416-БТ від 28.10.2024 в кримінальному провадженні в сумі 31836,00 гривень згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 42024122010000079.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.369-376, 381, 382 КПК України, суд –

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.358 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. 00 коп.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_34 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в розмірі 31836 (тридцять одна тисяча вісімсот тридцять шість) гривень 00 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя Подільського 
районного суду 
міста Кропивницького             ОСОБА_35