Справа № 642/4542/26
Провадження № 2-о/642/85/26
РІШЕННЯ
Іменем України
15 вересня 2026 року        м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Вікторова В.В.,
присяжних Бикової О.Ю., Суліми Т.А.,
за участю секретаря Гриценко О.С.,
представника заявника Колосова А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах себе та дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Чугуївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою,-
в с т а н о в и в:

У червні 2026 року заявник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах себе та дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернулася через свого представника – адвоката Колосова А.В., до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Чугуївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В заяві просить суд оголосити померлим громадянина України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця смт. Велика Новосілка, Донецької області, який зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту Гуєво Суджанського району Курської області рф при виконання бойового завдання по захисту Батьківщини при здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. Датою смерті громадянина України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця смт. Велика Новосілка, Донецької області, вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця, ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 . Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мають спільних дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 344 від 26.11.2024 року солдата призваного по мобілізації ОСОБА_5 , призначеного розпорядженням начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 24.11.2024 року №300/ПУ/2364/П/дск на посаду у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , з 26.11.2026 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, на котлове в районі виконання бойових завдань – з вечері 26.11.2024 року.
В подальшому, 10.03.2025 року, від ІНФОРМАЦІЯ_5 на ім`я заявниці ОСОБА_1 направлено сповіщення сім`ї №600, згідно якого повідомлено, що її чоловік, гранатометник 2 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 12 десантно- штурмової роти 3 десантно штурмового батальйону військовій частині НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу по мобілізації 12.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_6 , при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора зник безвісти 05.03.2025 поблизу н.п. Гуєво, Суджанського р-н, Курської області російської федерації. За фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військовою частиною НОМЕР_1 проведено службове розслідування. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.03.2025 року №65, військовослужбовець ОСОБА_5 , вважається таким, що 05 березня 2025 року зник в ході бою в районі виконання бойових завдань.
За фактом зникнення безвісти ОСОБА_5 , внесені відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Потерпілою в якому є ОСОБА_1 .
Станом на день звернення до суду з даною заявою, інших відомостей про можливе місце знаходження/перебування ОСОБА_5 немає.
Встановлення вказаного факту має юридичне значення для заявника, зокрема, в контексті наміру увіковічити пам`ять свого чоловіка та батька дітей, також реалізації заявницею та дітьми соціальних прав пов`язаних із загибеллю військовослужбовця під час проходження військової служби щодо отримання частини одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» , що стало підставою для звернення до суду з відповідною заявою.
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 15 червня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі, призначено судове засідання. Витребувано : від Національного інформаційного бюро при Міністерстві з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України інформацію про те, чи рахується  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , як військовополонений; від Державної прикордонної служби України інформацію, а саме: чи перетинав громадянин України  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , державний кордон (із зазначенням де та коли) у період часу з 05.03.2025 по теперішній час; від Головного управління державної податкової служби у Харківській області інформацію про доходи  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період часу з 05.03.2025 по теперішній час; від Першого відділу ДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну прізвища чи актовий запис про смерть відносно  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період часу з 05.03.2025 по теперішній час; від Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області (відомості про те чи документовано користування  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспортом громадянина України для виїзду за кордон за період часу з 05.03.2025 по теперішній час; від Департамента інформатизації МВС України (відомості відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , щодо перебування в розшуку, притягнення до адміністративної чи кримінальної відповідальності на території України, а також, імовірного його звернення до органів Національної поліції в період з 05.03.2025 року і по теперішній час.
Представник заявника – адвокат Колосов А.В. у судовому засіданні підтримав дану заяву та просила суд оголосити  ОСОБА_5  померлим з підстав викладених у заяві.
Представник Міністерства оборони України Ляшенко О.О. в судове засідання не прибув, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що відповідно до пункту 15 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 671 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 730), Міністерство оборони України є окремою юридичною особою публічного права, має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, власні бланки, рахунки в органах Казначейства. Разом з цим, визначальним є той факт, що ОСОБА_5 не займав жодної посади в штаті саме Міністерства оборони України, як юридичної особи, військової служби безпосередньо в Міністерстві оборони України не проходив, а отже, будь-які безпосередні правовідносини між ОСОБА_5 та Міністерством оборони України місця не має. При вирішенні питання про оголошення фізичної особи померлою просив врахувати правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного суду від 11.12.2024 року у праві №755/11021/22 щодо початку відліку строку, передбаченого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою. За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Таким чином, Міноборони вважає, що заява про оголошення фізичної особи померлої підлягає задоволенню після спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи. 
Представники Військової частини НОМЕР_1 та Чугуївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розгляд справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.
Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, та оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Процесуальні гарантії, викладені у ст.6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдерпроти Сполученого Королівства» (Colder v. theUnitedKingdom ), п. п. 28 - 36. Series A №18). Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення «спору судом».
Заявник ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_4 від 09.09.2011 року.
Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 мають спільних дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_5 від 22.11.2011, та серії НОМЕР_6 від 07.03.2013
Указом Президента України № 64/22 з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який наразі його продовжено Законом України «Про правовий режим воєнного стану».
Згідно довідки командира військової частини НОМЕР_3 від 06.11.2024 року солдат ОСОБА_5 мобілізований та перебуває на військові службі у військовій частині НОМЕР_3 з 15.10.2024 року.
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 344 від 26.11.2024 року солдата призваного по мобілізації ОСОБА_5 , призначеного розпорядженням начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 24.11.2024 року №300/ПУ/2364/П/дск на посаду у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , з 26.11.2026 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, на котлове в районі виконання бойових завдань – з вечері 26.11.2024 року (а.с. 49).
10.03.2025 року, від ІНФОРМАЦІЯ_5 на ім`я заявниці ОСОБА_1 направлено сповіщення сім`ї №600, згідно якого повідомлено, що її чоловік, гранатометник 2 десантно-штурмового відділення 3 десантно-штурмового взводу 12 десантно- штурмової роти 3 десантно штурмового батальйону військовій частині НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу по мобілізації 12.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_6 , при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора зник безвісти 05.03.2025 поблизу н.п. Гуєво, Суджанського р-н, Курської області російської федерації. 
За фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 військовою частиною НОМЕР_1 проведено службове розслідування (а.с. 33-71). 
За результатами службового розслідування складено акт та встановлено, що: солдат ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_9 , старший солдат ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_11 , солдат ОСОБА_5 , солдат ОСОБА_12 , солдат ОСОБА_13 та солдат ОСОБА_14 у складі ШТГР «Гончий» виконували бойове завдання в районі населеного пункту Гуєво, Курської області, російської федерації. 05.03.2025 в проміжок часу між 08:14 та 10:00 ШТГР «Гончий», згідно бойового розпорядження, почала штурмові дії. Згідно доповіді командира підрозділу група вступила в стрілецький бій із противником. В подальшому інформації про виконання завдання не надходило і неодноразові спроби встановити зв`язок із групою були безрезультатними. Після вказаних подій солдата ОСОБА_8 , солдата ОСОБА_9 , старшого солдата ( ОСОБА_10 , солдата ОСОБА_11 , солдата ОСОБА_5 , солдата ОСОБА_12 , солдата ОСОБА_13 та солдата ОСОБА_14 ніхто ніколи не бачив. Після закінчення обстрілу організована пошуково-евакуаційна група намагалася знайти військовослужбовців в районі, де вони востаннє знаходилися, але через високу інтенсивність мінометних артилерійських обстрілів, а також, постійне застосування ворожих дронів-камікадзе, пошуки позитивних результатів не дали. Місцезнаходження солдата ОСОБА_8 , солдата ОСОБА_9 , старшого солдата ОСОБА_10 , солдата ОСОБА_11 , солдата ОСОБА_5 , солдата ОСОБА_12 , солдата ОСОБА_13 та солдата ОСОБА_14 встановити не вдалось.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.03.2025 року №65, військовослужбовець ОСОБА_5 , вважається таким, що 05 березня 2025 року зник в ході бою в районі виконання бойових завдань. Обставин та фактів, які б свідчили про ухилення від військової служби (добровільна здача в полон, дезертирство) солдатом призваним по мобілізації ОСОБА_5 , не виявлено. Гранатометника 2 десантно-штурмового відділення3 десантно - штурмового взводу 12 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_7 солдата призваного по мобілізації ОСОБА_5 вважати таким, що ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби, виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, здійсненні відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, за обставин, що загрожували смертю, внаслідок дій з боку Збройних сил російської федерації в районі ведення бойових дій, зникли безвісти за відсутності ознак умисного ухилення від проходження військової служби (добровільна здача в полон, дезертирство тощо) (а.с. 43).
Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України № 3312 від 30.04.2025 року підтверджується, що ОСОБА_5 , дійсно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оброни України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Гуєво Суджанського району Курської області (а.с. 24).
Згідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин № 20250414-2511 від 14.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зник на території бойових дій (під час воєнних дій). Кримінальне провадження № 12025221220000350 від 12.03.2025 року ВП № 2 (Холодногірський) ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області (а.с.28).
Також з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12025221220000350 від 12.03.2025 вбачається, що 11.03.2025 року до ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_1 стосовно того, що її чоловік військовослужбовець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при виконанні бойового завдання зник безвісти 05.03.2025 року поблизу н.п. Гуєво, Суджанського району, Курської області, рф (ЖЄО № 8218 від 11.03.2025). (а.с.26).
Згідно відповіді на запит адвоката від Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, проведеною перевіркою облікових даних органів державної реєстрації актів цивільного стану Харківської області та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян, фактів державної реєстрації смерті стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено (а.с. 73).
Згідно витребуваної судом інформації від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 19.5.1/46206-26-Вих від 17.06.2026 року відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 05.03.2025 по 17.06.2026 (станом на 09:50) в Базі даних не виявлено.
Згідно витребуваної судом інформації від Державної податкової служби України (ДПС) № 11889/5/20-40-12-03-09 від 17.06.2026 року вбачається, що згідно з актуальними, наявними в ДПС, даними ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , в період з березня 2025 по квітень 2026 було нараховано виплати військовослужбовця. Інших доходів не мав (а.с. 96-97). 
З листа ДП «Український національний центр розбудови миру», а саме виписки з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме інформація про підтвердження про перебування у полоні, про стан здоров`я від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста, підтвердження про перебування у полоні держави-агресора з інших відкритих джерел відсутня.
Листом ГУ ДМС у Харківській області № 6301.4.4-1523863.1-26 від 22.06.2026 року підтверджується, що за обліками ГУ ДМС України в Харківській області відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
Згідно витребуваної судом інформації від Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України № 29446/16-2026 від 17.07.2026 станом на 04.12.2025 року за даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» 16.07.2026 за даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до кримінальної відповідальності не притягується. За даними Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху станом на 16.07.2026 відомості стосовно гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні. Одночасно повідомлено, що гр. ОСОБА_5 є особою, яку 19.03.2025 Холодногірським відділом поліції ГУНП в Харківській області оголошено в розшук, як безвісти зниклу особу (дата зникнення 05.03.2025, кримінальне провадження № 12025221220000350 від 12.03.2025, розшукова справа № 6425030 від 19.03.2025). 
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Згідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно зі статтею 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місце перебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме.
Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Як роз`яснено у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті.
Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.
Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94пс24) було зазначено про таке: «... правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції.
Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Частину другу статті 46 ЦК України потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родині суспільства загалом.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії Росії проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.
Визначення шести місяців як мінімально потрібного строку відображає необхідність обґрунтованого періоду для пошуку зниклої особи, враховуючи особливі обставини зникнення, зокрема під час активних бойових дій. Встановлення такого строку дозволяє зменшити ймовірність того, що особа, яка може бути ще живою, буде передчасно визнана померлою.
Отже, телеологічне тлумачення норми права дозволяє врахувати специфіку випадків зникнення фізичних осіб під час активних бойових дій і акцентувати увагу на суспільній потребі у встановленні справедливості та визначеності щодо статусу зниклої особи, але лише після спливу розумного строку для її пошуку.
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (далі Наказ № 376).
Згідно до листа заступника начальника Центрального юридичного управління Генерального штабу Збройних Сил України полковника юстиції Лагутіна Є. від 28.08.2026 № 300/316/19698 бойові дії в районі населеного пункту Гуєво Суджанського району Курської області російської федерації тривали до кінця травня 2025 року. Бойові дії в районі населеного пункту Суджа Курської області російської федерації тривали до кінця березня 2025 року. Інформація щодо точних дат завершення бойових дій в районах зазначених населених пунктів у Головному оперативному управлінні Генерального штабу Збройних Сил України відсутня. На теперішній час бойові дії в районах населених пунктів Гуєво та Суджа Суджанського району Курської області російської федерації не ведуться.
Таким чином, зникнення безвісті чоловіка заявниці за обставин, що загрожували йому смертю, мало місце у районі ведення активних бойових дій. 
Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України).
Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Аналізуючи норми права, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
При розгляді справ цієї категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 226/3053/18 (провадження № 61-11048св19).
Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.
Правом, яке держава має захищати та забезпечувати можливість для його реалізації, в даному випадку є право заявника, як матері військовослужбовця, на оголошення її сина померлим, що, у свою чергу, стане підставою для реалізації останньою інших прав та обов`язків, пов`язаних зі смертю сина, зокрема, спадкування майна померлого та набуття нею статусу члена сім`ї загиблого та отримання державних соціальних гарантій, передбачених для членів родини загиблих військовослужбовців.
Натомість, реалізація вказаних прав в позасудовому порядку наразі неможлива з об`єктивних причин відсутності у заявника документу, передбаченого чинним законодавством, який посвідчує факт смерті особи і дозволяє здійснити державну реєстрацію смерті особи органами ДРАЦС України.
Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Приписами ч. 1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що відомостей про місце перебування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом не встановлено, як і не встановлено відомостей, які б свідчили про те, що він переховується від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності, а тому суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З моменту вказаної події 05.03.2025 до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії держави-окупанта проти України залежить виникнення та реалізація спадкових прав, а також особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про оголошення померлим громадянина України  ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\2003).
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи викладене, на підставі ст. 46 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 89, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 305, 307, 308 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах себе та дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Чугуївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оголошення фізичної особи померлою – задовольнити.
Оголосити померлим ОСОБА_5 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця смт. Велика Новосілка, Донецької області, військовослужбовця, гранатометника 2-го десантно-штурмового відділення 3-го десантно-штурмового взводу 12-ої десантно-штурмової роти 3-го десантно-штурмового батальйону, солдата військової частини НОМЕР_1 , який зник безвісти 05 березня 2025 року за обставин, пов`язаних із виконанням бойового завдання по захисту Батьківщини при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. 
Датою смерті ОСОБА_5 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженця смт. Велика Новосілка, Донецької області, вважати ІНФОРМАЦІЯ_8 , місцем смерті вважати н.п. Гуєво Суджанського району Курської області російської федерації.
У разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 16.09.2026 року.

Суддя: В.В. Вікторов

Присяжні: О.Ю. Бикова

Т.А. Суліма