ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
просп. Науки, 5, м. Харків, 61612, телефон/факс (057)702 10 79, inbox@lg.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року м.Харків Справа № 913/37/26
Провадження №16/913/37/26

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Жулянський машинобудівний завод «Візар», м. Вишневе Бучанського району Київської області
до відповідача – Приватного підприємства «Енергопостачсервіс», м. Лисичанськ Луганської області
про стягнення 651 755,52 грн

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання – Марченко А. Є.
У засіданні брали участь:
від позивача (у режимі відеоконференції): адвокат Кривошей О. Ю., ордер серії АІ № 2244531 від 01.07.2026, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН № 0000039 від 19.08.2015; 
від відповідача: адвокат Янко Д. Є., ордер серії АХ № 1339573 від 07.04.2026, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ № 001472 від 13.09.2017,

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Жулянський машинобудівний завод «Візар» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Приватного підприємства «Енергопостачсервіс» про стягнення 651 755,52 грн, з яких: збитки в розмірі 543 129,60 грн, штраф у розмірі 108 625,92 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 110 від 09.06.2025 щодо поставки товару (кабелю RG 142 B/U 50 Ohm) належної якості, що не відповідає вимогам, встановленим договором.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2026 позовну заяву передано на розгляд судді Шеліхіній Р.М .
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 23.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі. Справу визнано малозначною та її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно відповіді на запит суду № 32800048 від 25.03.2026 відповідач має зареєстрований «Електронний кабінет» та був зареєстрований у ньому 23.03.2026. Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи в суді.
27.03.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява без номеру від 27.03.2026 про долучення доказів направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу до матеріалів справи.
Суд долучив вказані докази до матеріалів справи.
31.03.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення в справі без номеру від 31.03.2026, в яких зазначено, що відповідно до умов договору поставки кабельно-провідникової продукції від 09.06.2025 № 110 (специфікації №1), відповідач зобов`язувався поставити кабель «RG 142 B/U 50 Ohm». Згідно з видатковою накладною від 29.07.2025 № 176, зазначений товар був поставлений разом із паспортом якості, у якому виробником вказано компанію SYTRONIC (Німеччина).
Разом з тим, відповідно до офіційної інформації виробника SYTRONIC Kabel GmbH, кабель RG 142 B/U повинен відповідати військовому стандарту «MIL-C-17» та мати центральну жилу з обмідненої сталі, покритої сріблом. Натомість поставлений товар містить центральну жилу з посрібленої міді, що свідчить про невідповідність заявленим характеристикам.
Крім того, поставлена продукція не має належного маркування та не відповідає стандартам виробника, що виключає її належність до продукції SYTRONIC Kabel GmbH.
08.04.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява без номеру від 07.04.2026 про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та надання доступу до електронної справи.
Суд задовольнив вказану заяву.
08.04.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву без номеру від 07.04.2026, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що вони ґрунтуються на помилковому твердженні про порушення умов договору поставки від 09.06.2025 № 110. На думку відповідача, договір виконано належним чином, а наявні порушення стосуються саме дій позивача, зокрема щодо несвоєчасного укладення договору та неповного розрахунку за поставлений товар.
Відповідач зазначає, що, незважаючи на затримку підписання договору з боку позивача, поставка товару була здійснена у повному обсязі, у межах погодженого строку (перша партія) та з незначним порушенням строку з об`єктивних причин (друга партія), про що позивач був повідомлений. Загальна вартість поставленого товару відповідає умовам договору з урахуванням допустимого відхилення.
Також відповідач наголошує, що товар був прийнятий позивачем без будь-яких зауважень, що підтверджується підписаними видатковими накладними. За твердженням відповідача, позивач не дотримався передбаченої договором та Інструкцією П-7 процедури приймання товару за якістю, не склав відповідних актів у встановлені строки та не викликав представника відповідача для їх оформлення. У зв`язку з цим складений пізніше односторонній акт не може вважатися належним доказом.
Відповідач вказує, що позивач пропустив як строки для фіксації явних недоліків, так і строки для оформлення актів щодо прихованих недоліків, а тому відсутні належні та допустимі докази поставки товару неналежної якості.
Відповідач також зазначає про безпідставне ототожнення позивачем процедури фіксації недоліків товару з наслідками порушення гарантійних зобов`язань. На думку відповідача, ці правові механізми є різними за своєю природою та порядком застосування: виявлення та фіксація недоліків товару повинні здійснюватися з дотриманням вимог Інструкції П-7 та умов договору у встановлені строки, тоді як гарантійні зобов`язання стосуються недоліків, що виникають під час експлуатації товару. Оскільки позивач не дотримався процедури належної фіксації недоліків, відсутні правові підстави для застосування до відповідача наслідків, передбачених гарантійними умовами договору.
Крім того, відповідач зазначає про наявність заборгованості позивача за поставлений товар у розмірі 249 709,55 грн, оскільки оплата була здійснена лише частково. На думку відповідача, подання позову в таких умовах свідчить про недобросовісну поведінку позивача та намагання уникнути виконання власних фінансових зобов`язань.
Відповідач також заперечує доводи позивача щодо невідповідності товару стандарту «MIL-C-17», зазначаючи, що такі вимоги не були передбачені договором, а поставлений товар відповідає погодженій сторонами номенклатурі. Відповідальність за визначення технічних характеристик покладається на позивача як замовника закупівлі.
Окремо відповідач звертає увагу на суперечливу поведінку позивача, який спочатку погоджувався на заміну товару, що спонукало відповідача до додаткових витрат, а згодом звернувся до суду з вимогами про стягнення коштів. Така поведінка, на думку відповідача, порушує принцип добросовісності.
Відповідач зазначає, що не визнавав претензій позивача щодо якості товару, однак, з метою збереження ділових відносин, попри це, висловлював готовність здійснити його заміну.
Крім того, відповідач повідомляє, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, становить 20 000,00 грн.
З урахуванням викладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та покласти судові витрати на позивача.
13.04.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив без номеру від 13.04.2026, в якій зазначає, шо відповідач у відзиві підтвердив, що разом із товаром передав «Паспорт якості», в якому виробником зазначено компанію SYTRONIC (Німеччина).
Позивач зазначає, що відповідно до офіційних характеристик продукції SYTRONIC Kabel GmbH кабель RG 142 B/U має центральну жилу з обмідненої сталі, покритої сріблом. Натомість поставлений товар має інші характеристики, не відповідає продукції зазначеного виробника, є немаркованим та не відповідає даним супровідних документів.
Отже, на думку позивача, відповідач поставив товар, характеристики якого не відповідають заявленим у паспорті якості, що свідчить про неналежну якість продукції. Недоліки товару існували до моменту його передачі та не пов`язані з порушенням правил використання чи зберігання, що відповідно до ч. 2 ст. 679 ЦК України покладає обов`язок доведення протилежного на продавця.
Заперечуючи доводи відповідача щодо порушення процедури приймання товару, позивач вказує, що Інструкція № П-7 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки спір виник під час експлуатації товару, а також з огляду на невідповідність зазначеної інструкції законодавству України та правовим позиціям Верховного Суду.
Щодо заявлених відповідачем витрат на правову допомогу, позивач зазначає, що такі витрати не підтверджені належними доказами, у зв`язку з чим відсутня можливість оцінити їх обґрунтованість та співмірність.
З урахуванням викладеного, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
13.04.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання без номеру від 13.04.2026 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Представник позивача зазначає, що перехід до загального позовного провадження в цій справі зумовлений необхідністю детального з`ясування обставин, зокрема щодо відповідності фактично поставленої продукції заявленим характеристикам та через потребу в призначенні товарознавчої експертизи для оцінки якості товару, що вимагає спеціальних знань.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 14.04.2026 клопотання представника позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Жулянський машинобудівний завод «Візар» без номеру від 13.04.2026 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено. Здійснено перехід до розгляду справи № 913/37/26 за правилами загального позовного провадження. Розпочато розгляд справи № 913/37/26 зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 01.05.2026 о 12 год 45 хв.
21.04.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшли заперечення без номеру від 20.04.2026, в яких заперечує проти доводів, викладених позивачем у відповіді на відзив.
Відповідач зазначає, що позивач грубо порушив передбачену договором та Інструкцією П-7 процедуру фіксації недоліків товару. Зокрема, після виявлення невідповідності кабелю під час експлуатації позивач не повідомив відповідача у встановлений строк і не викликав його представника для спільного огляду та складання двостороннього акта. Натомість усі акти та протоколи були складені в односторонньому порядку, що позбавляє їх статусу належних і допустимих доказів.
Відповідач наголошує, що товар перебував у позивача кілька місяців, що унеможливлює проведення об`єктивної судової експертизи, оскільки неможливо достовірно встановити, що досліджуваний кабель є саме тим товаром, який був поставлений за договором. 
Окремо зазначається, що позивач неправильно обрав спосіб захисту. Він вимагає стягнення повної вартості товару як «збитків», хоча за законом і договором у разі недоліків передбачено або заміну товару, або повернення коштів за умови відмови від договору і повернення товару. Позивач не повернув товар і не заявив про розірвання договору, що створює ризик безпідставного збагачення – одночасного збереження товару і отримання коштів.
Також відповідач вказує на відсутність підстав для застосування штрафу, оскільки сам факт поставки неякісного товару не доведений належними доказами. 
Аргументи позивача щодо невідповідності товару встановленим стандартам відповідач вважає необґрунтованими, оскільки у договорі не було закріплено конкретних стандартів (зокрема MIL-C-17) чи детальних технічних вимог. Відповідач поставив товар відповідно до погодженої специфікації, а спроби позивача посилатися на додаткові вимоги є ретроспективною зміною умов договору.
Крім того, відповідач підкреслює суперечливість поведінки позивача, яка порушує принцип добросовісності та заборону суперечливих дій.
Заперечення позивача щодо незастосовності Інструкції П-7 відповідач вважає безпідставними. Інструкція є обов`язковою саме тому, що позивач сам включив її до договору, а відтак він не має права відмовлятися від її застосування.
Відповідач також зазначає, що позивач посилається на практику Верховного Суду, яка стосуються інших обставин. У наведених справах або не було договірного посилання на Інструкцію П-7, або покупець дотримався процедури фіксації недоліків. Натомість у цій справі позивач сам порушив погоджений порядок, тому ці правові позиції не підлягають застосуванню.
Також відповідач обґрунтовує необхідність витребування податкової звітності позивача з ПДВ. На його думку, якщо позивач сформував податковий кредит за спірною операцією, це підтверджує фактичне прийняття товару та отримання вигоди. У такому разі одночасна вимога про стягнення вартості товару і штрафу свідчить про спробу подвійної вигоди та недобросовісну поведінку. Оскільки ці дані становлять податкову таємницю, відповідач не може отримати їх самостійно, тому просить суд витребувати відповідні податкові декларації.
З огляду на викладене, відповідач вважає, що відсутні належні та допустимі докази неналежної якості товару, а також правові підстави для стягнення збитків і штрафу, тому просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
У судове засідання 01.05.2026 представники сторін не прибули.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 01.05.2026 підготовче судове засідання відкладено на 01.06.2026 о 15 год 00 хв.
01.06.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання без номеру від 01.06.2026, в якому представник відповідача просив провести підготовче засідання за його відсутності. Також повідомив про підтримання правової позиції, викладеної у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.
Крім того, представник відповідача заперечив проти можливого призначення у справі судової товарознавчої експертизи, посилаючись на неможливість належної ідентифікації товару, порушення позивачем передбаченої договором та Інструкцією П-7 процедури фіксації недоліків і відбору зразків, а також на те, що частина товару була використана позивачем, у зв`язку з чим проведення об`єктивного експертного дослідження є неможливим.
Представник відповідача також зазначив, що після передачі позивачу нової партії кабелю на заміну останній надіслав відповідачу товар на повернення разом з односторонньо складеними документами, в яких містяться твердження про невідповідність товару умовам договору. На думку представника відповідача, такі дії свідчать про спробу штучного створення доказів та не можуть розцінюватися як належне підтвердження поставки товару неналежної якості. Представник відповідача наголосив, що його дії щодо заміни товару були спрямовані на збереження партнерських відносин та не є визнанням факту поставки неякісного товару.
Також представник відповідача звернув увагу суду на суперечності у позиції позивача щодо ідентифікації та маркування товару, а також на недотримання останнім передбаченого договором порядку пред`явлення претензій щодо якості поставленої продукції.
Крім цього, представник відповідача просив поновити строк на подання додаткових доказів та долучити їх до матеріалів справи, посилаючись на те, що відповідні документи були отримані ним лише 29.05.2026, а тому об`єктивно не могли бути подані раніше. У зв`язку з цим відповідач просив визнати причини пропуску процесуального строку поважними та прийняти подані докази до розгляду.
Суд розглянув вказане клопотання, задовольнив його та долучив докази до матеріалів справи.
У судове засідання 01.06.2026 представники сторін не прибули, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 01.06.2026 продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів, починаючи з 16.06.2026 по 15.07.2026 (включно). Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.07.2026 об 11 год 30 хв.
25.06.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява б/н від 24.06.2026 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, якою просив надати можливість участі в судовому засіданні 01.07.2026 та у наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, яка ухвалою від 26.06.2026 задоволена.
29.06.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшло клопотання без номеру від 26.06.2026 про долучення доказів.
В клопотанні представник відповідача зазначає, що після закриття підготовчого провадження відповідач отримав від позивача лист від 10.06.2026, в якому останній повторно наполягав на направленні представника відповідача для узгодження та підписання акта приймання-передачі (повернення) продукції. У відповідь відповідач листом від 11.06.2026 відхилив зазначену вимогу, пославшись на положення законодавства щодо оформлення первинних документів, та направив позивачу підписаний зі свого боку примірник накладної на повернення постачальнику № 4 від 28.05.2026.
Посилаючись на приписи статей 80, 119, 207 Господарського процесуального кодексу України, відповідач зазначає, що вказані документи виникли після закриття підготовчого провадження, а тому був позбавлений можливості подати їх у встановлений строк з причин, що не залежали від нього. На думку відповідача, зазначені докази мають істотне значення для правильного вирішення спору.
У зв`язку з викладеним відповідач просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку, поновити строк на подання нових доказів та долучити їх до матеріалів справи.
01.07.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява без номера від 01.07.2026 про відмову від частини позовних вимог. У заяві зазначено, що під час розгляду справи відповідачем було здійснено заміну спірного кабелю на інший, який позивач прийняв без зауважень. У зв`язку з цим позивач відмовляється від частини позовних вимог, а саме від вимоги про стягнення збитків у розмірі 543 129,60 грн, та просить закрити провадження у справі в цій частині. Водночас позивач підтримує позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 108625,92 грн та судового збору в повному обсязі.
Крім того, позивач просить на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернути з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 224,17 грн, сплачений за вимогу, від якої він відмовився, у зв`язку із закриттям провадження в справі в цій частині.
01.07.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява без номера від 01.07.2026 про відмову від частини позовних вимог, зміст якої є аналогічним заяві, зазначеній вище. При цьому вказана заява адресована судді Голенко І. П., а не суду, який здійснює розгляд цієї справи.
01.07.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача – адвоката Кривошея О. Ю. надійшла заява без номеру від 01.07.2026 про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи).
Суд розглянув вказану заяву та задовольнив.
01.07.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача – адвоката Кривошея О. Ю. надійшла заява без номера від 01.07.2026 про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (щодо внесення РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи), зміст якої є аналогічним заяві, зазначеній вище. При цьому вказана заява також адресована судді Голенко І. П., а не суду, який здійснює розгляд цієї справи.
01.07.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача – адвоката Кривошея О. Ю. надійшла заява б/н від 01.07.2026 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, якою просив надати можливість участі в судовому засіданні 01.07.2026 об 11 год 30 хв та в усіх інших судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
У судовому засіданні 01.07.2026 суд розглянув вказану заяву та задовольнив її.
У судове засідання 01.07.2026 прибули представники позивача – адвокат Кривошей О.Ю. (у режимі відеоконференції) та відповідача – адвокат Янко Д. Є.
Після оголошеної перерви в судовому засіданні 01.07.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача – адвоката Кривошея О. Ю. надійшло клопотання без номеру від 01.07.2026 про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копії договору про надання правової допомоги від. 01.07.2026.
Суд задовольнив вказане клопотання та долучив копії документів до матеріалів справи.
01.07.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача – Коваля А.О. надійшла заява б/н від 01.07.2026, у якій останній підтверджує, що інтереси позивача в даній справі представляє адвокат Кривошей О. Ю. на підставі укладеного договору про надання правової (правничої) допомоги.
Також після оголошеної в судовому засіданні 01.07.2026 перерви через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява б/н від 01.07.2026 про проведення судового засідання за її відсутності. У зазначеній заяві представник відповідача вказала, що в справі № 913/37/26 було оголошено перерву до 14 год 00 хв 01.07.2026, однак у цей час вона буде зайнята участю в розгляді іншої справи в іншому суді.
Після перерви в судове засідання 01.07.2026 прибули представники позивача – адвокат Кривошей О. Ю. (у режимі відеоконференції) та відповідача – адвокат Янко Д. Є.
Щодо заяви представника позивача про відмову від частини позовних вимог суд зазначає наступне.
У судовому засіданні 01.07.2026 представник позивача підтримав заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме від стягнення збитків у розмірі 543 129,60 грн. Наполягав на стягненні штрафу в розмірі 108 625,92 грн.
На виконання вимог ч. 2 ст. 191 ГПК України суд роз`яснив представнику позивача процесуальні наслідки відмови від частини позовних вимог.
Відповідно ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
Враховуючи, що відмова позивача від частини позовних вимог подана уповноваженим представником, є добровільною, не суперечить вимогам закону та не порушує права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття відмови позивача від частини позовних вимог та закриття провадження в справі в цій частині. Правові наслідки відмови від частини позову представнику позивача роз`яснено судом у повному обсязі, представнику позивача правові наслідки відмови від частини позову зрозумілі.
Одним з правових наслідків відмови від частини позову на добровільних засадах є те, що сплачений судовий збір у частині відмови від позову позивачу не повертається. Суд роз`яснив представнику позивача дану вимогу закону з посиланням на приписи п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
За вимогу про стягнення збитків у розмірі 543 129,60 грн позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6 517,56 грн з урахуванням коефіцієнта 0,8, застосованого при поданні документів в електронній формі. Оскільки провадження в справі в цій частині підлягає закриттю у зв`язку з прийняттям судом відмови позивача від позову, сплачений судовий збір у розмірі 6 517,56 грн поверненню не підлягає та покладається на позивача.
У судовому засіданні 01.07.2026 оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Жулянський машинобудівний завод «Візар» (далі – покупець, ТОВ «Жулянський машинобудівний завод «Візар») та Приватним підприємством «Енергопостачсервіс» (далі – постачальник, ПП «Енергопостачсервіс») укладено договір поставки № 110 від 09.06.2025 (далі – договір) згідно якого постачальник на умовах договору зобов`язався поставити та передати у власність покупця кабельно-провідникову продукцію (код за ДК 021:2015– 44320000-9 (далі – товар), а покупець зобов`язався на умовах договору прийняти та оплатити товар (п. 1.1. договору).
Найменування товару, одиниця виміру, кількість, ціна визначаються специфікацією (додаток № 1 до договору), яка є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.2. договору).
Згідно з п. 2.2. договору допускається наявність відхилення (толерансу) фактично поставленої кількості товару від узгодженої в специфікації кількості в бік зменшення або збільшення в межах +/- 10 %. Продукція має відповідати сертифікатам якості. Неякісна продукція повертається/замінюється за рахунок постачальника.
Загальна сума договору складає 1 494 000,00 грн (п. 2.3. договору).
Відповідно до п. 3.1. договору постачальник зобов`язаний поставити якісний товар та надати документи, які підтверджують якість товару.
Згідно з п. 3.2. договору якість продукції підтверджується супровідними документами (паспорт, ярлик, етикетка), оформленими постачальником.
У пункті 3.3. договору зазначено, що постачальник гарантує, що якість товару відповідає нормам, сертифікатам виробника, яким такий товар повинен відповідати, якщо сторони не визначають у специфікації більш високі вимоги до якості Товару.
Пункт 5.1. договору передбачає поставку товару за правилами «Інкотермс» – поставка (передача) товару на склад покупця.
Відповідно до п. 5.7. договору одночасно із поставкою товару постачальник надає покупцю оригінали або належним чином завірені копії документів, що передбачені чинним законодавством України, які обов`язкові для такого виду товару, а також документи, передбачені умовами цього договору та специфікації, що підтверджують якість товару.
Порушення умов щодо характеристик (технічних характеристик) товару, вимог до матеріалів (сировини) виробництва товару, упаковки (пакування), маркування, транспортування, зберігання, яким має відповідати товар, відповідно до умов цього договору є порушенням з боку постачальника, в тому числі вимог щодо якості товару, та підставою для реалізації права покупця на відмову в прийманні товару та підписанні первинних документів (п. 5.8 договору).
Згідно з п. 5.10. договору приймання товару за якістю здійснюється у відповідності із Інструкцією «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за якістю» від 25.04.1966 № П-7. Претензії щодо якості поставленого товару приймаються на умовах та в строки, визначені цією Інструкцією.
Пунктом 6.1. договору передбачено, що постачальник гарантує належну якість та роботу товару при його використанні протягом гарантійного терміну служби з врахуванням складського зберігання та гарантійного терміну експлуатації.
Гарантійний строк на товар визначається в сертифікаті або паспорті якості на товар. Перебіг гарантійного строку починається з дати виготовлення товару, яка зазначається в сертифікаті або паспорті якості на товар тощо (п.п. 6.2., 6.3. договору).
Гарантійним строком є строк, протягом якого постачальник гарантує належну якість та роботу (застосування, використання, експлуатацію) товару, в тому числі комплектуючих товару, та бере на себе зобов`язання по здійсненню безоплатного ремонту або заміни товару, у разі виникнення недоліків (дефектів).
Недоліком є будь-яка невідповідність товару вимогам на товар, яким такий товар повинен відповідати, та умовам цього договору, інформації про товар, наданій виробником чи постачальником товару, що робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, умов договору тощо (п.п. 6.4. договору.
Відповідно до п. 6.5. договору у разі настання гарантійного випадку покупець зобов`язаний звернутися до постачальника з вимогою про усунення наявних недоліків (дефектів) товару протягом 3 (трьох) робочих днів з дня їх виявлення. Повідомлення постачальника про усунення недоліків здійснюється шляхом направлення покупцем листа на електронну адресу постачальника, або за допомогою факсимільного зв`язку з обов`язковим подальшим направленням даного листа на поштову адресу постачальника протягом 5 (п`яти) робочих днів.
Згідно з п. 6.6. договору постачальник зобов`язується направити свого уповноваженого представника на підприємство покупця за адресою: для здійснення перевірки якості товару та встановлення наявних недоліків (дефектів) товару протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання повідомлення від покупця відповідно до п. 6.5. договору. За фактично проведеним оглядом представники сторін складають акт виявлених недоліків (дефектів), який підписується уповноваженими представниками сторін.
У разі якщо уповноважений представник постачальника не з`явився у встановлений п. 6.6. договору строк для складання акту виявлених недоліків, акт складається представниками покупця, в тому числі представником відділу технічного контролю покупця, та вважається прийнятим постачальником без зауважень та погодженим обома сторонами.
За умовами п. 6.8. договору постачальник зобов`язується усунути недоліки (дефекти) товару згідно із актом виявлених недоліків (здійснити гарантійний ремонт та/або заміну товару) протягом 10 (десяти) календарних днів з дати складення акту виявлених недоліків, якщо інший строк не погоджено сторонами. У випадку порушення постачальником зазначеного строку постачальник несе відповідальність згідно із умовами договору.
У випадку неможливості усунути недоліки (дефекти) товару або здійснити заміну такого товару постачальник зобов`язаний повернути сплачену вартість неякісного товару та несе відповідальність відповідно до умов договору та чинного законодавства України.
У розділі 7 договору сторони погодили права та обов`язки сторін.
Так, згідно п. 7.1. договору постачальник зобов`язаний, зокрема поставити та передати у власність товар в строк, визначений умовами договору (п. 7.1.1. договору); забезпечити якість товару відповідно до вимог, норм, сертифікатів виробника, яким такий товар зазвичай повинен відповідати (п. 7.1.2. договору); у випадку наявності недоліків (дефектів) товару усунути їх або замінити товар за власний рахунок у встановлені договором строки (п. 7.1.4. договору); у випадку, якщо виявлені недоліки не підлягають усуненню, відшкодувати покупцю понесені витрати та збитки в повному обсязі (п. 7.1.5. договору); нести відповідальність за наявність дозволів, ліцензій, сертифікатів необхідних для поставки товару за цим договором (п. 7.1.6. договору); нести відповідальність за порушення зобов`язань за договором відповідно до чинного законодавства та умов договору (п. 7.1.7. договору).
У пункті 7.4.1. договору зазначено, що покупець має право відмовитись від прийняття товару, та підписання первинних документів, у випадку якщо цей товар не відповідає умовам договору, і вимагати від постачальника повернення коштів та відшкодування збитків, якщо вони виникли внаслідок невиконання або неналежного виконання постачальником взятих на себе зобов`язань за цим договором. 
Відповідно до п. 8.6. договору в разі порушення умов зобов`язання щодо якості товару постачальник за письмовою вимогою покупця сплачує покупцю штраф у розмірі 20% вартості неякісних товарів.
У випадку виявлення покупцем недоліків (дефектів) поставленого постачальником товару, або якщо якість товару виявиться не відповідною сертифікату якості, яким такі товари зазвичай повинні відповідати, та умовам цього договору постачальник зобов`язується замінити такий товар за власний рахунок протягом 10 календарних днів з дати підписання сторонами акту виявлених недоліків. У випадку, якщо замінити товар неможливо, постачальник відшкодовує покупцю понесені витрати та прямі збитки в повному обсязі (п 8.7 договору).
Відповідно до специфікації № 1 до договору сторонами було погоджено постачання товару, зокрема кабелю RG 142 B/U 50 Ohm у кількості 884 м за ціною за 1 м 512,00 грн без ПДВ на загальну суму 452 608,00 грн без ПДВ.
Згідно п. 3 специфікації під час поставки товару надаються наступні документи: видаткова накладна, рахунок-фактура, сертифікат якості товару або інший документ, підтверджуючий якість.
У п. 5 специфікації зазначено строк виявлення прихованих недоліків в товарі, гарантійний строк на які не встановлено виробником, становить 12 (дванадцять) місяців з дати поставки.
Пунктом 11 специфікації передбачено, що вхідний контроль, приймання по якості, асортименту, кількості товару проводиться покупцем згідно із вимогами технічних умов даного договору, а саме: перевірка кількості фактично поставленого товару; перевірка цілісності товару та відсутність пошкоджень.
Договір поставки № 110 від 09.06.202, додаток № 1 до договору – специфікація до договору підписані уповноваженими представниками сторін, підписи яких скріплені відбитками печаток цих юридичних осіб. 
16.06.2025 Приватним підприємством «Енергопостачсервіс» виписано ТОВ «Жулянський машинобудівний завод «Візар» рахунок на оплату товару № 160 на загальну суму 1 494 000, 00 грн з ПДВ.
Згідно з платіжною інструкцією № 7550 від 17.06.2025 позивачем було здійснено оплату в розмірі 50% вартості товару в сумі 747 000,00 грн на рахунок відповідача.
На підставі видаткової накладної № 176 від 29.07.2025 відповідачем було частково поставлено товар, а саме:
– кабель RG-223 50 Ом у кількості 195 м вартістю 30 925,17 грн без ПДВ;
– кабель RG 142 B/U 50 Ohm у кількості 890 м вартістю 455 680,00 грн без ПДВ, на загальну суму 583 926,20 грн, у тому числі ПДВ 97 321,03 грн.
Вказана видаткова накладна підписана та скріплена печатками обох сторін договору без доповнень та зауважень.
Як зазначає позивач у позовній заяві та представник позивача в судових засіданнях частина вищевказаного кабелю, а саме кабель RG 142 B/U 50 Ohm у кількості 890 м, надійшов без маркування, надано лише паспорт якості, який не містив інформації, яка б розкривала його характеристики та підтверджувала його відповідність вимогам для відповідного товару. 
25.08.2025 відповідно до видаткової накладної № 193 від 25.08.2025 відповідачем було поставлено залишок товару на загальну суму 761 942,60 грн, у тому числі ПДВ 152 388,52 грн.
Вказана видаткова накладна підписана та скріплена печатками обох сторін договору без доповнень та зауважень.
Згідно з платіжною інструкцією № 8614 від 26.09.2025 позивачем було здійснено оплату другої частини за товар у розмірі 30% вартості товару в сумі 501 547,77 грн на рахунок відповідача.
Згідно протоколу № 55 від 15.10.2025 Центральною заводською лабораторією було проведено хімічний аналіз двох зразків кабелю R 142 на відповідність вимогам КД. За результатами аналізу встановлено: зразок № 1 – центральний провідник – обміднена сталь з покриттям срібла, зразок № 2 – центральний провідник – мідний з покриттям срібла.
29.10.2025 позивачем було складено лист № 08.2-04/1699 щодо відсутності у супровідній документації сертифіката якості продукції. У зв`язку з цим позивач вимагав у найкоротший строк надати належним чином оформлені документи, передбачені законодавством, договором та специфікацією, що підтверджують якість товару, а саме: сертифікати якості на продукцію RG-142 B/U 50 Ohm та RG-223 50 Ohm, а також сертифікат відповідності із зазначенням гарантійного строку.
12.11.2025 позивачем було складено лист № 08.2-04/1784 про невідповідність поставленої продукції маркуванню, в якому повідомлено, що під час виконання робіт з використанням кабелю RG-142 B/U, прийнятого 25.08.2025 за видатковою накладною № 176 (накладна видана 29.07.2025), виявлено невідповідність продукції даним, зазначеним у паспорті якості. Фактично поставлено кабель, що не відповідає умовам договору. Зазначене є порушенням умов договору та підставою для відмови від прийняття товару, повернення коштів і відшкодування збитків. Також вказано на порушення строків поставки, у зв`язку з чим нараховано пеню в розмірі 17 767,27 грн. Позивач просив направити представника для повернення неякісної продукції та вимагав повернення коштів у розмірі 452 608,00 грн.
22.12.2025 позивачем було складено лист № 08.2-04/2045 про невідповідність технічних характеристик кабелю RG-142 B/U до умов договору, в якому позивач зазначає, що поставлений ПП «Енергопостачсервіс» за договором № 110 від 09.06.2025 кабель RG-142 B/U у кількості 884 м на суму 452 608,00 грн не відповідає технічним вимогам стандарту MIL-C-17. Зокрема, замість передбаченого стандартом омідненого сталевого провідника зі срібним покриттям фактично поставлено мідний провідник. 
Крім того, на товар не надано належних документів виробника, що підтверджують його якість та походження.
Надісланий постачальником 21.11.2025 зразок кабелю, як заміна, також не супроводжувався жодними документами, що унеможливлює його ідентифікацію та підтвердження відповідності стандарту, у зв`язку з чим він не може бути використаний у виробництві.
22.12.2025 відділом технічного контролю управління якості ТОВ «Жулянський машинобудівний завод «Візар» було складено акт № 07.1-131 про проведення контролю. Згідно з висновком, викладеним в акті, наданий для контролю кабель RG-142 B/U 50 Ohm SYTRONIC (Німеччина), відвантажений зі складу ПП «Енергопостачсервіс», не відповідає вимогам умов договору та НТД, що не дає можливості застосувати дану продукцію у виробництві.
Відповідач після отримання копії позову, після порушення провадження в справі надіслав позивачу лист № 37 від 30.03.2026, в якому повідомив позивача про готовність здійснити заміну поставленого товару.
Згідно видаткової накладної № 51 від 10.04.2026 відповідачем було направлено, а позивачем отримано кабель RG 142 B/U 50 Ohm (Kingsignal) у кількості 700 м загальною вартістю 358 400,00 грн без ПДВ (430 080,00 грн з ПДВ).
Зворотною накладною від 28.05.2026 № 4 позивачем було повернуто кабель коаксіальний RG-142 у кількості 700 м.
У зв`язку з чим 01.07.2026 від представника позивача до суду надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, а саме від вимоги про стягнення збитків у розмірі 543129,60 грн. Суд прийняв відмову позивача від частини позовних вимог та закрив провадження в справі в цій частині. 
Позивач вважає, що унаслідок порушення відповідачем умов договору щодо постачання товару належної якості, має право на стягнення з відповідача штрафу в розмірі 20% вартості неякісного товару, що становить 108 625,92 грн.
На дату винесення рішення – 01.07.2026 предметом позову є стягнення штрафу в розмірі 108 625,92 грн на підставі п. 8.6 договору.
Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані позивачем докази своїх вимог до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і в сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення штрафу слід відмовити за таких підстав.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договір № 110 від 09.06.2025, що укладений сторонами в даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Загальні положення про купівлю-продаж визначені главою 54 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:
1) пропорційного зменшення ціни;
2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;
3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:
1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;
2) вимагати заміни товару (ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.
Судом встановлено, що пунктом 5.10 договору сторони прямо погодили застосування Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку за якістю» від 25.04.1966 № П-7, яка затверджена постановою Держарбітражу при Раді міністрів СРСР (далі – Інструкція). 
З огляду на принцип свободи договору, передбачений ст. 627 ЦК України, сторони вправі були визначити відповідний порядок приймання товару, який є для них обов`язковим. Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, зокрема, викладеними у постанові від 14.03.2023 у справі № 920/575/20, відповідно до яких погодження сторонами застосування Інструкції П-7 зумовлює обов`язковість дотримання її положень.
Ця Інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектністю, а також тари під продукцією або товарами (п. 1. Інструкції).
Одночасно з прийманням продукції за якістю проводиться перевірка комплектності продукції, а також відповідності тари, упаковки, маркування вимогам стандартів, технічних умов, Особливих умов, інших обов`язкових для сторін правил чи договору, кресленням, зразкам (еталонам) (п. 11. Інструкції).
Приймання продукції за якістю і комплектністю здійснюється в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, що посвідчують якість та комплектність продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація тощо). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не призупиняє прийомку продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції і в акті вказується, які документи відсутні (п. 14 Інструкції).
У разі виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору чи даним, зазначеним у маркуванні та супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п. 14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальше приймання продукції та складає акт, у якому зазначає кількість оглянутої продукції і характер виявлених під час приймання дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршенню її якості та змішуванню з іншою однорідною продукцією.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, а саме: з видаткової накладної № 176 від 29.07.2025, за якою було прийнято саме спірну продукцію – кабель RG 142 B/U 50 Ohm на суму 455 680,00 грн без ПДВ, з видаткової накладної № 193 від 25.08.2025 на загальну суму 914 331,12 грн з ПДВ, позивач прийняв поставлений товар за вказаними видатковими накладними без будь-яких зауважень щодо якості, комплектності чи маркування. 
При розгляді справи по суті судом встановлено та не заперечено представниками сторін, що постачальник виконав умови договору в частині пункту 5.1 та за правилами «Інкотермс» доставив товар на склад покупця (позивача) 29.07.2025.
Відповідно до п. 7.4.1 договору, у разі невідповідності товару умовам договору покупець мав право відмовитися від його прийняття та підписання первинних документів.
Однак, прийнявши товар на склад, позивач не скористався своїм правом ані на огляд товару, ані на огляд документів, які були повинні супроводжувати товар. Вантаж супроводжував документ з назвою «Паспорт якості», який був виготовлений самим постачальником (а.с. 15). У ході розгляду справи встановлено, що постачальник не є виробником товару, він є посередником між виробником та кінцевим споживачем (позивачем). Між тим, позивач належної уваги цим обставинам не придав, а саме тому, що сертифікат якості виробника, технічний паспорт на кабель або інші документальні характеристики такого виробу були відсутні при поставці та отриманні вантажу і позивач на це уваги не звернув при прийнятті товару. 
Таким чином, з боку позивача має місце порушення умов договору в частині п. 5.7 та п. 5.10.
З матеріалів справи вбачається, що протягом тривалого часу з 15.10.2025 – день коли позивач вперше оглянув продукцію, отриману від відповідача, і по 22.12.2025 – день коли позивач в односторонньому порядку склав акт про поставку неякісної продукції, позивач вирішував та встановлював в односторонньому порядку якісність продукції.
Протягом вказаного періоду позивач неодноразово звертався з листами до відповідача з вимогами надіслати сертифікат на товар або сплатити збитки за неякісну продукцію, на що відповідач відповідав відмовою з посиланням на порушення самим позивачем умов договору в частині порядку приймання продукції.
У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач викликав для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника виробника (відправника) з іншого міста.
У договорах можуть бути передбачені випадки, коли явка представника виробника (відправника) з іншого міста для участі в прийманні продукції за якістю і комплектністю та складання акту є обов`язковою (п. 16. Інструкції).
Згідно з п. 17. Інструкції у повідомленні про виклик, направленому виробнику (відправнику), повинно бути зазначено: а) найменування продукції, дата і номер рахунку-фактури або номер транспортного документу, якщо до моменту виклику рахунок не отримано; б) основні недоліки, виявлені в продукції; в) час, на який призначено приймання продукції за якістю або комплектністю (в межах встановленого для приймання терміну); г) кількість продукції неналежної якості або некомплектної продукції.
Повідомлення про виклик представника виробника (відправника) повинно бути направлено (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 годин, а щодо продукції, яка швидко псується - негайно після виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари або упаковки встановленим вимогам, якщо інші строки не встановлені, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами чи договором (п. 18. Інструкції).
Представник виробника (відправника) з іншого міста зобов`язаний з`явитися не пізніше ніж у триденний термін після отримання виклику, не враховуючи часу, необхідного для проїзду, якщо інший термін не передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах або договорі (п. 19. Інструкції).
Господарський суд зазначає, що жодних належних та достовірних доказів здійснення виклику представника відповідача для складення спільного двостороннього акту приймання продукції, позивачем до суду не надано, а також не підтверджено складання двостороннього акта за участю представника постачальника чи іншого компетентного органу.
Відповідно до п. 20. Інструкції у разі неявки представника виробника (відправника) за викликом одержувача (покупця) в установлений термін і у випадках, коли виклик представника виробника (відправника) з іншого міста не є обов`язковим, перевірка якості продукції проводиться представником відповідної галузевої інспекції за якістю продукції, а перевірка якості товарів – експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції по якості.
За відсутності відповідної інспекції по якості або бюро товарних експертиз в місці знаходження одержувача (покупця), при відмові їх виділити представника або неявку його за викликом одержувача (покупця) перевірка проводиться:
а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником чи заступником керівника цього підприємства (організації), або
б) за участю компетентного представника громадськості підприємства-одержувача, призначеного керівником із числа осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського чи місцевого комітету профспілки цього підприємства, або
в) односторонньо підприємством-одержувачем, якщо виробник (відправник) дав згоду на односторонню прийомку продукції.
Згідно роз`яснення Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення господарських спорів, пов`язаних з прийомкою продукції і товарів за кількістю та якістю» № 01-6/1106 від 12.10.1993, акт про неналежну якість продукції, складений за участю представників громадськості або іншого підприємства, вважається належним тільки у тих випадках, коли в місті знаходження одержувача така інспекція або бюро товарних експертиз відсутні або у разі їх відмови виділити експерта.
Отже, у разі неявки представника постачальника, позивач мав право забезпечити участь компетентного незалежного суб`єкта. Втім, матеріали справи не містять доказів складання актів за участю ані представника відповідача, ані представника повноважного органу, що свідчить про недотримання позивачем встановленої процедури приймання товару за якістю. 
У випадку необхідності кваліфікації недоліків як прихованих, позивачем не дотримано строків їх фіксації.
Так, відповідно до абз. 3 пункту 9 Інструкції акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними термінами служби і зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну.
Водночас судом встановлено, що акт про проведення контролю № 07.1.131 від 22.12.2025 складений позивачем одноосібно та з порушенням вимог Інструкції щодо строків його оформлення. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, у листі № 08.2-04/1699 від 29.10.2025 позивач уперше зазначив про відсутність належних супровідних документів до поставленого товару, а саме сертифіката якості, що свідчить про момент виявлення відповідних недоліків. Втім, акт було складено 22.12.2025, тобто з пропуском встановленого Інструкцією та погодженого сторонами у договорі п`ятиденного строку з моменту виявлення недоліків продукції, у зв`язку з чим такий акт не може вважатися належним та допустимим доказом у справі.
Суд звертає увагу на те, що висновок лабораторії, на підставі якого позивач дійшов висновку про неналежну якість поставленого товару, складено майже через три місяця після його отримання. При цьому з матеріалів справи вбачається, що під час приймання продукції позивачем не було дотримано порядку, визначеного умовами договору. Доказів направлення зазначеного висновку відповідачу матеріали справи не містять, що свідчить про недотримання позивачем передбаченого договором порядку фіксації та повідомлення про виявлені недоліки товару.
Відповідно до п. 29. Інструкції за результатами приймання продукції за якістю та комплектністю за участю представників, зазначених у пп. 19 і 20 цієї Інструкції, складається акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції.
Акт має бути складений у день завершення приймання продукції за якістю та комплектністю.
Акт має бути підписаний всіма особами, які брали участь у перевірці якості та комплектності продукції. Особа, що не згодна з вмістом акта, зобов`язана підписати його з відміткою про свою незгоду та викласти свою думку. В акті перед підписами осіб, які брали участь у прийманні, має бути зазначено, що ці особи попереджені про те, що вони несуть відповідальність за підписання акта, що містить дані, які не відповідають дійсності.
Якщо між виробником (відправником) і одержувачем виникнуть розбіжності в характері виявлених дефектів і причини їх виникнення, то для визначення якості продукції одержувач зобов`язаний запросити експерта бюро товарних експертів, представників відповідної інспекції з якості або іншої компетентної організації (п. 30. Інструкції).
Окремо суд зазначає, що встановлення факту невідповідності товару технічним характеристикам потребує спеціальних знань. Водночас позивачем не надано належного висновку експерта, який би підтверджував неналежну якість поставленої продукції, а подані внутрішні документи позивача не можуть вважатися достатніми доказами.
Суд критично оцінює документи позивача, складені в односторонньому порядку, а саме: акт № 07.1-131 від 22.12.2025 та протокол лабораторії № 55 від 15.10.2025, які складені виключно працівниками підприємства позивача, в документах не зазначено які повноваження/компетенцію мали ці робітники при оцінці якості спірного товару. Наказів, відповідних розпоряджень про створення комісії з повноваженнями приймати товар від відповідача по якості в матеріалах справи немає.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту поставки відповідачем товару неналежної якості, не дотримано порядку та строків фіксації недоліків, що позбавляє позивача права на стягнення штрафних санкцій за поставку неякісної продукції з відповідача.
За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 108 625,92 грн задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3328,00 грн.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Господарський суд зазначає, що позовна заява подана позивачем до суду в електронній формі. 
При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 9 776,33 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 47 від 16.03.2026, замість 7 821,07 грн. Таким чином, при зверненні з позовом до суду позивач надмірно сплатив судовий збір у розмірі 1 955,26 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Відповідне клопотання позивачем до суду подано не було. Тому надмірно сплачений позивачем судовий збір у сумі 1 955,26 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України після звернення до суду з відповідним клопотанням.
Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити частково.
2. У задоволенні позову в частині стягнення штрафу в розмірі 108 625,92 грн відмовити. Судові витрати, пропорційні сумі штрафу в розмірі 1 303,51 грн, покласти на позивача.
3. Закрити провадження в справі в частині стягнення суми збитків у розмірі 543 129,60 грн у зв`язку з відмовою Товариством з обмеженою відповідальністю «Жулянський машинобудівний завод «Візар» від позову. Судові витрати, пропорційні сумі збитків у розмірі 6 517,56 грн, покласти на позивача.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України, та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 09.07.2026.

Суддя Ріта ШЕЛІХІНА